ПОСТАНОВА
Справа № 621/722/25
Провадження 3-в/621/8/26
12 травня 2026 року м. Зміїв Харківської області
Суддя Зміївського районного суду Харківської області В. Філіп`єва, розглянувши подання начальника ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Павла Калгана про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , піддавався адміністративному стягненню:
05.03.2024 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.130 КУпАП
20.05..2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 130 КУпАП, 
03.08.2024 постановою ЕНА № 2749267 за ч.4 статті 126 КУпАП
25.11.2024 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 130 КУпАП,
25.03.2025 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП,
за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:
Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 24 квітня 2025 року по справі № 621/722/25 (пров. 3/621/267/25), яка набрала законної сили 06.05.2025  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб.
13.04.2026 до суду надійшло подання начальника ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Павла Калгана про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту ОСОБА_1 .
В обґрунтування подання зазначено, що 20.10.2025 року за вихідним № 268055-2025 до Зміївського районного суду Харківської області ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області було надано копію листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та копію військового квитка гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зазначено, що останній являється діючим військовослужбовцем ЗСУ та перебуває на посаді «зовнішнього пілота БПЛА» військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ). В вз`язку з чим просив замінити невідбуту частину адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту.
Розглянувши подання та додані до нього матеріали, суддя зазначає наступне:
Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є: обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
За приписами ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, посадовими особами та громадянами.
Виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є завершальною стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення, зміст якої полягає в практичній реалізації обмежень особистого, морального і матеріального характеру,передбачених призначеним правопорушнику стягненням.
За змістом ст. 327 КУпАП осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.
Як випливає із змісту ч. 1 ст. 15 КУпАП, до військовослужбовців не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.
Згідно з положеннями ст. 24 КУпАП адміністративний арешт та арешт з утриманням на гауптвахті є різними видами стягнення.
Згідно з положеннями ст. 327-1 КУпАП, військовослужбовців, а також військовозобов`язаних чи резервістів під час проходження зборів, підданих арешту, утримують на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. У разі відсутності гауптвахти в органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, в зоні діяльності якого дислокується військова частина (установа), військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, піддані арешту на термін до трьох діб, в особливий період можуть за рішенням суду утримуватися в кімнатах тимчасово затриманих Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з обов`язковим зазначенням про це у рішенні про застосування арешту з утриманням на гауптвахті. Під час виконання постанови про застосування арешту з утриманням на гауптвахті арештовані піддаються особистому огляду. Порядок та умови утримання військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, заарештованих в адміністративному порядку, визначаються Міністерством оборони України.
Арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб (стаття 32-1 КУпАП).
Згідно ст. 32-1 КУпАП не передбачено застосування стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Зазначене унеможливлює заміну накладеного судом на особу стягнення у виді адміністративного арешту на арешт з утриманням на гауптвахті.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За приписами ст. 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
Як зазначалося вище, відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Проте перелік питань, пов`язаних із виконанням постанов, викладений в главі 25 КУпАП, зокрема відстрочка, припинення, давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, серед них питання щодо заміни адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням, не передбачено.
За таких обставин, при розгляді даного клопотання, суддя вважає за необхідне застосувати аналогію права, а саме ст. 537 КПК України, оскільки КУпАП не врегульоване питання щодо заміни адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту іншим.
Так, відповідно до п. п. 10, 14 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Враховуючи законодавчу заборону на застосування адміністративного арешту до військовослужбовців (ст. 15 КУпАП) та відсутність у КУпАП прямого механізму заміни вже призначеного стягнення у зв`язку зі зміною статусу особи, суд вважає за необхідне застосувати аналогію права, звернувшись до положень ст. 82 КК України. Зазначена норма кримінального закону передбачає можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, що за своєю правовою природою та метою виправлення відповідає ситуації, яка склалася у даній справі.
Оскільки штраф є альтернативним та більш м`яким видом стягнення, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, його застосування шляхом заміни дозволить забезпечити виконання судового рішення та реалізувати принципи гуманізму та справедливості, не порушуючи при цьому спеціальний статус правопорушника як військовослужбовця.
Однією із важливих складових принципу правової визначеності та основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).
У рішенні Конституційного Суду України від № 15-рп/2004 від 02.11.2004 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті, перед усім, ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
На підстаі викладеного, з метою забезпечення виконання судового рішення, виходячи із аналогії права, суддя вважає за необхідне подання начальника ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Павла Калгана про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту  ОСОБА_1  за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, задовольнити, та замінити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у виді адміністративного арешту на більш м`яке у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст. 304 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Павла Калгана про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - задовольнити.
Замінити невідбуте адміністративне стягнення, накладене постановою Зміївського районного суду Харківської області від 24 квітня 2025 року по справі № 621/722/25 (пров. 3/621/267/25) на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді 15 діб адміністративного арешту на штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, які перерахувати на р/р UA398999980314040542000020603, одержувач Зміївська міська ТГ ГУК Харківська обл./МТГ Зміїв/ 21081100, код ОКПО 37874947, Казначейство України, код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя        В. Філіп`єва