Єдиний унікальний номер: 939/1957/25 
Провадження № 2/378/379/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.,
за участю секретаря: Горбаченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Бородянська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , з посиланням на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер близький товариш заявника – ОСОБА_3 .. На випадок своєї смерті за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким передбачено успадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 не всього майна належного покійному, а виключно двох земельних ділянок. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на належне йому майно. На даний час єдиним спадкоємцем першої черги за законом є відповідач, дружина померлого – ОСОБА_2 .. Відповідач, в свою чергу отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб, який належав померлому чоловіку. Втім, у позивача з відповідачем немає спору щодо успадкування земельних ділянок, тому відповідач не звертався до нотаріуса із заявами про видачу на її ім`я свідоцтв про право на спадщину. Звернувшись 14 травня 2025 року до державного нотаріуса Бородянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказана постанова обґрунтована тим, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України – шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України позивач пропустив з поважних причин, зокрема, через складну суспільно-політичну ситуацію в Україні, на території Київської області та Бучанського району. Позивач постійно проживає на території села Бесідка, Білоцерківського району, Київської області, ОСОБА_3 – заповідач, постійно почав проживати в селі Мигалки, Бучанського району, Київської області, де і проживав до дня смерті. Втім про смерть заповідача, позивач довідався лише на початку 2025 року, від односельчан села Бесідка, котрі також знали за життя ОСОБА_3 та раніше довідались про його смерть. У зв`язку із проблемами позивача зі здоров`ям останній постійно проходить лікування, в тому числі і стаціонарно. Також, в грудні 2024 року, позивачу проведене операційне втручання у зв`язку із пошкодженням правого колінного суглоба. В період з 06.12.2024 року по 11.12.2024 року позивач був госпіталізований в ДУ «ІТО НАМН України». Після операції також позивач змушений був періодично проходити медичні огляди та відвідувати лікарів з метою слідкування за післяопераційними наслідками. Окрім такої операції у позивача наявне захворювання – цукровий діабет типу 2, що в свою чергу також слугує підставою для регулярного лікування у медичній установі за місцем проживання позивача – КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги » Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області. Відповідно до виписок із медичної картки хворого ОСОБА_1 , останній перебував на лікуванні у медичному закладі в період: з 05.03.2024 року по 22.03.2024 року, з 01.04.2024 року по 19.04.2024 року, з 15.07.2024 року по 30.07.2024 року, з 08.08.2024 року по 23.08.2024 року.
Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мигалки Бучанського району Київської області терміном в 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
В судове засідання позивач та його представник не прибули, останній до суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримано та просить справу розглядати без позивача та його участі.
Відповідач в судове засідання не прибула, до суду подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати без її участі та задовольнити позовні вимоги позивача (а. с. 85).
Представник третьої особи: Бородянська державна нотаріальна контора в судове засідання не прибув, від Бородянської державної нотаріальної контори до суду надійшов лист про розгляд справи без її представвника, заперечення відсутні (а. с. 151).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши справу та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. 
Матеріалами спадкової справи (а. с. 60 - 81) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, який 19 березня 2013 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №11, згідно якого передбачено успадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 виключно двох земельних ділянок: земельної ділянки розміром 2,855 га, що розташована на території Бесідської сільської ради і належала ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРО №140180, виданого 18.11.2011 року та земельної ділянки розміром 2,855 га, що розташована на території Бесідської сільської ради і належала ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРО №140179, виданого 18.11.2011 року. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є відповідач, дружина померлого – ОСОБА_2 , яка в свою чергу отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб, що належав померлому чоловіку. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 14.05.2025р. звернувся спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 , на що 15.05.2025р. отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка обґрунтована тим, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України – шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В матеріалах спадкової справи відсутні докази того, що позивач отримував чи йому надсилалися повідомлення від нотаріуса про наявність на його ім`я заповіту.
Як стверджує позивач, про смерть заповідача, довідався лише на початку 2025 року, від односельчан села Бесідка, котрі також знали за життя ОСОБА_3 та раніше довідались про його смерть.
Відповідно до даних отриманих від Державної прикордонної служби, ОСОБА_1 в період часу з 21.06.2024 року по 29.06.2024 року перебував за межами території України (а.с. 32).
В грудні 2024 року, позивачу проведене операційне втручання у зв`язку із пошкодженням правого колінного суглоба. В період з 06.12.2024 року по 11.12.2024 року позивач госпіталізований в ДУ «ІТО НАМН України». Після операції також позивач змушений був періодично проходити медичні огляди та відвідувати лікарів з метою слідкування за післяопераційними наслідками (а.с. 34).
Крім того, у позивача наявне захворювання – цукровий діабет типу 2, що в свою чергу також слугує підставою для регулярного лікування у медичній установі за місцем проживання позивача – КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області (а.с. 33).
Відповідно до виписок із медичної картки хворого ОСОБА_1 , останній перебував на лікуванні у ТОВ «Санаторій «Кришталеве джерело» та медичному закладі в період: з 01.02.2024 року по 14.02.2024 року, 05.03.2024 року по 22.03.2024 року, з 01.04.2024 року по 19.04.2024 року, з 15.07.2024 року по 30.07.2024 року, з 08.08.2024 року по 23.08.2024 року (а.с. 35-43).
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 26 червня 2019 року по цивільній справі № 565/1145/17.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час.
Таким чином, враховуючи, що позивач довгий час не знав про наявність заповіту до початку 2025 року, в період часу з дня смерті ОСОБА_3 – 15.11.2023 по дату звернення до нотаріуса – 14.05.2025 року, часто перебував на лікуванні, враховуючи діючий воєнний стан в державі, суд дійшов висновку, що позивач пропустив вищевказаний строк з поважної причини, і оскільки відповідачем позов визнається, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1220, 1222, 1270, 1272 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мигалки Бучанського району Київської області, терміном в 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко