ЄУНСС: 453/1039/26
НП: 3/453/401/26

ПОСТАНОВА
іменем України

23 червня 2026 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка значиться потерпілою від адміністративних правопорушень, - ОСОБА_1 , розглянувши об`єднану в одне провадження справу за матеріалами, кожні з котрих надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та/чи непрацездатних осіб не має, не працює, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серії ВБА № 211354, складеного 27.05.2026 року старшим дільничним офіцером громади СВзГ ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області майором поліції Ільницьким В.Й. відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, останньому ставиться у провину те, що він 21.02.2026 року близько 16:30 год., перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_3 , вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру, а саме безперестанку стукав у двері її квартири, ображав її нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серії ВБА № 211356, складеного 27.05.2026 року старшим дільничним офіцером громади СВзГ ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області майором поліції Ільницьким В.Й. відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, останньому ставиться у провину те, що він 23.05.2026 року близько 13:00 год., перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_4 , вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою.
Обидва матеріали про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 надійшли від ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до Сколівського районного суду Львівської області 01.06.2026 року, після чого невідкладно у встановленому порядку були розподілені головуючому – судді Микитину В.Я. із присвоєнням єдиного унікального номера справи 453/1039/26 та номеру провадження 3/453/401/26, та єдиного унікального номера справи 453/1040/26 та номеру провадження 3/453/402/26. 
Оскільки статтею 36 КУпАП визначено можливість накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то постановою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 02.06.2026 року справу за єдиним унікальним номером 453/1040/26 та номером провадження 3/453/402/26 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження із справою за єдиним унікальним номером 453/1039/26 та номером провадження 3/453/401/26 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, котра надійшла на розгляд тому ж судді раніше, присвоївши об`єднаній справі єдиний унікальний номер 453/1039/26 та номер провадження 3/453/401/26. 
ОСОБА_2 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у призначене судове засідання не з`явився, про поважні причини своєї неявки суддю не повідомляв, будь-яких заяв та/чи клопотань у цій справі не подавав. 
В силу ч. 2 ст. 268 КУпАП (з урахуванням змін, внесених на підставі Закону України № 1604-ІХ від 01.07.2021 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за вчинення домашнього насильства та насильства за ознакою статі», що набрали чинності 01.08.2021 року), при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя вважав за доцільне розглядати цю об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення за відсутністю ОСОБА_2 .. 
При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36665/02, котре набуло статусу остаточного та відповідно до котрого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
ОСОБА_1 , яка значиться потерпілою від кожного з інкримінованих ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, будучи належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у призначене судове засідання з`явилася, із своїми правами, визначеними у ст. 269 КУпАП, була обізнаною, після чого надала пояснення, згідно з котрими наведені у протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП обставини не підтвердила, вказала, що вони з ОСОБА_2 не є та ніколи не були співмешканцями, як це помилково вказано у протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, натомість останній приходиться їй лише знайомим, а саме далеким родичем її колишнього чоловіка ОСОБА_3 та батька їх двох неповнолітніх дітей, який 26.11.2025 року зник безвісти під час несення військової служби. ОСОБА_2 щоразу приходив напідпитку, нібито поцікавитись про зниклого родича ОСОБА_3 , а вона його не пускала в житло, після чого той хуліганив, не вступався з-під дверей квартири, й це щоразу змушувало її викликати на місце працівників поліції. Однак, про жодне домашнє насильство в обох випадках не йдеться, так як вони з ОСОБА_2 один одному ніким не приходяться, й вона шокована такими твердженнями працівників поліції. 
Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з вчиненням домашнього насильства, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення – це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно з ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно з статтями 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
За змістом пунктів 3, 6, 8, 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство – форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Особою, яка постраждала від домашнього насильства, є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Під час судового розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення не встановлено того факту, що саме 21.02.2026 року близько 16:30 год. та 23.05.2026 року близько 13:00 год., за місцем проживання ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру стосовно ОСОБА_1 .. 
Більше того, не встановлено основного – що ОСОБА_2 , який притягається до відповідальності, та ОСОБА_1 , яка визначена як потерпіла, є сім`єю чи іншими родичами між собою, як і те, що вони спільно проживають (проживали) однією сім`єю, чи взагалі коли-небудь перебували у родинних відносинах, навпаки, встановлено ту обставину, що вони один одному ніким не приходяться, а ОСОБА_2 є лише далеким родичем колишнього чоловіка ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , який зник безвісти при виконанні свого військового обов`язку. 
Такі встановлені обставини цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у їх сукупності, дають судді підстави для висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області щоразу матеріали відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу наведених адміністративних правопорушень, тобто домашнього насильства. 
То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що в діянні особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення складених відносно нього вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення для належного оформлення.
Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття провадження в об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.
Крім того, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_2 судового збору.
Керуючись статтями 8-9, 40-1, 173-2, 221, 245, 247, 251-252, 268-269, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.
Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.
Копію постанови у той же строк вручити або висилати особі, яка значиться потерпілою від адміністративного правопорушення, на її відповідне прохання про це.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. 
Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження – з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН