Справа № 364/563/26
Провадження № 3/364/196/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 02.06.2026 від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.06.2026 № 11 щодо притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ), військове звання: майор,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), – 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наказів ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.01.2026 № 27, від 09.02.2026 № 41 майора ОСОБА_1 , начальника відділення обліку мобілізаційної роботи – заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , допущено до тимчасового виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Приміткою до статті 172-13 КУпАП визначено, що під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Згідно зі статтею 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, за своїми військовими званнями начальниками є, зокрема, майори – для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу.
Таким чином, ОСОБА_1 , маючи військове звання «майор», тимчасово виконуючи обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому в розумінні положення примітки до статті 172-13 КУпАП та статті 425 Кримінального кодексу України (далі – КК України), є військовою службовою особою.
За визначенням статті 1 Закону України «Про оборону України» та статей 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024, від 14.01.2025 № 26/2025, від 15.04.2025 № 235/2025, від 14.07.2025 № 478/2025, від 20.10.2025 № 793/2025, від 12.01.2026 № 40/2026, від 27.04.2026 № 342/2026.
Отже, починаючи з 24.02.2022 до тепер в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.
Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону здійснювалося процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному 29.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за № 62026100110000017, за підозрами військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 іншої встановленої досудовим розслідуванням Особи № 1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 368, частиною другою статті 369-2 КК України, та іншої встановленої досудовим розслідуванням Особи № 2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 369-2 КК України.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.
У ході слідства встановлено, що начальник відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 інша встановлена досудовим розслідуванням Особа № 1 09.02.2026, за попередньою змовою групою осіб з оператором цього ж відділу іншою встановленою досудовим розслідуванням Особою № 2, висловив ОСОБА_2 пропозицію надати неправомірну вигоду для себе розміром 1 500 доларів США за здійснення впливу на прийняття службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 рішень щодо його взяття на військовий облік, внесення змін у військово-облікові документи, організації проходження ним медичного огляду, а також не здійснення його призову на військову службу.
Інша встановлена досудовим розслідуванням Особа № 2 10.02.2026, діючи за попередньою змовою групою осіб та спільно з іншою встановленою досудовим розслідуванням Особою № 1, висловив ОСОБА_2 пропозицію здійснити вплив на прийняття службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначених рішень за надання неправомірної вигоди у збільшеному розмірі, ніж озвученому іншій встановленій особі № 1 раніше.
Надалі інша встановлена досудовим розслідуванням Особа № 2 19.02.2026 о 23:38 год, за місцем несення служби за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням електронного ключа «Алмаз – 1К», який був закріплений за колишнім т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , за відсутності на те законних підстав, з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – АС «Оберіг») видалено відомості про оголошення військовозобов`язаного ОСОБА_2 у розшук.
Окрім того, інша встановлена досудовим розслідуванням Особа № 1 22.02.2026, виконуючи обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , висловив ОСОБА_2 прохання надати неправомірну вигоду для себе розміром 4 000 доларів США за вказане вище, зокрема, взяття останнього на військовий облік та зняття з розшуку, а також невчинення у подальшому дій щодо його призову на військову службу. Він же 23.02.2026 за вчинення наведений дій одержав від ОСОБА_2 неправомірну вигоду в сумі 4 000 доларів США.
У зв`язку з тим, що у ході слідства встановлено, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 19.02.2026 о 23:38 год. у роботу АС «Оберіг» з використанням закріпленого за ним електронного ключа «Алмаз – 1К» не втручався, відомості про оголошення ОСОБА_2 , як військовозобов`язаного, у розшук з реєстру не видаляв, тому слідчим 15.05.2026 кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Водночас, будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ОСОБА_3 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їй за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно з вимогами статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Статтею 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, командир взводу зобов`язаний подавати підлеглим приклад зразкового військового обов`язку.
Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини другої статті 11-1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» користувачі послуг електронної ідентифікації зобов`язані: забезпечувати конфіденційність та неможливість несанкціонованого доступу інших осіб до засобу електронної ідентифікації; невідкладно повідомляти надавача послуг електронної ідентифікації про підозру або факт компрометації засобу електронної ідентифікації; надавати достовірну інформацію, необхідну для отримання послуг електронної ідентифікації; не використовувати засіб електронної ідентифікації у разі його компрометації.
Підпунктом 4.2 пункту 4 Порядку отримання електронних послуг у Збройних Силах України, затвердженого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.01.2021 № 11 (далі – Порядок отримання електронних послуг), передбачено, що носій особистого ключа кваліфікованого електронного підпису або печатки повинен зберігатися таким способом, який унеможливлює доступ до нього сторонніх осіб. Передача особистих ключів кваліфікованого електронного підпису стороннім особам категорично збороняється.
Згідно з пунктом 1.15 Порядку отримання електронних послуг підписувач несе особисту відповідальність за забезпечення конфіденційності та цілісності особистого ключа.
Окрім того, відповідно до пункту 6 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_3 (в частині ІНФОРМАЦІЯ_3 ), затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.12.2022 № 25дск, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідає за організацію роботи та контроль за здійсненням заходів щодо запобігання корупції.
Водночас, усупереч зазначених вимог, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 зберігав носій особистого ключа кваліфікованого електронного підпису «Алмаз – 1К», за допомогою якого здійснюється доступ та вносяться відповідні відомості до АС «Оберіг», разом з логіном та паролем, у вільному доступі, а саме: у сейфі кабінету № ІНФОРМАЦІЯ_3 , до якого мали доступ й інші військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внаслідок цього, 19.02.2026 о 23:38 год. з використанням особистого ключа кваліфікованого електронного підпису «Алмаз – 1К» т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , сторонньою особою, а саме: оператором відділення рекрутингу та комплектування четвертого відділу РТЦК та СП іншою встановленою досудовим розслідуванням Особою № 2, за відсутності на те законних підстав, з АС «Оберіг» видалено відомості про оголошення військовозобов`язаного ОСОБА_2 у розшук, за що, у тому числі, іншою встановленою досудовим розслідуванням Особою № 1 у подальшому отримано неправомірну вигоду у розмірі 4 000 доларів США.
Отже, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 на порушення вимог статей 1–4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, статей 11, 16, 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, частини другої статті 11-1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», пункту 1.15, підпункту 4.2 пункту 4 Порядку отримання електронних послуг у Збройних Силах України, своїх функціональних обов`язків, в умовах особливого періоду, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, 19.02.2026 за місцем несення служби за адресою: АДРЕСА_2 , не забезпечив конфіденційність та неможливість несанкціонованого доступу інших осіб до особистого ключа кваліфікованого електронного підпису «Алмаз – 1К», зберігаючи його з паролем та логіном таким способом, що унеможливило б доступ до нього сторонніх осіб, внаслідок чого сторонніми особами з його використанням з АС «Оберіг», за відсутності законних на те підстав, видалено відомості про оголошення військовозобов`язаного ОСОБА_2 у розшук та скоєно корупційні злочини. Таким чином, не організувавши, у тому числі, належно роботу та контроль за здійсненням заходів щодо запобігання корупції, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання 03.06.2026 не з`явився, своєю письмовою заявою, що міститься в матеріалах справи (а.с. 8), підтвердженою ним у телефонному режимі (а.с. 119), вину у вчиненні зазначених дій визнав повністю, щиро розкаявся; просив розгляд справи проводити без його участі та не застосовувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, замінивши його на арешт з утриманням на гауптвахті на строк, визначений санкцією статті.

Дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалів, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого. 

За визначенням статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.04.2026 № 342/2026, затвердженим Законом України від 28.04.2026 № 4857-ІХ, з 05:30 04.05.2026 на 90 днів. 
Відтак, за станом на день вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в Україні діяв особливий період.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
За частиною четвертою статті 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Частиною другою статті 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 185/12161/15-к виснував, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06.06.2002 у справі «Karalevicius v. Lithuania» підкреслив, що презумпція невинуватості не виключає висновку на підставі сукупності доказів, якщо доведено, що особа, яка несла обов`язки контролю, проявила недбалість. Так само у рішенні від 29.06.2007 у справі «O`Halloran and Francis v. the United Kangdom» (2007) ЄСПЛ вказав, що для певних видів службової відповідальності держава має право встановлювати об`єктивну відповідальність при доведенні факту невиконання обов`язків.

Окрім визнання вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема: 
– витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР), відповідно до якого 29.01.2026 були внесені дані до ЄРДР за № 62026100110000017 за ознаками частини третьої статті 368 КК України на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень (а.с. 9-11);
– копією листом Територіального управління Державного бюро розслідування у місті Києві від 05.03.2026 № 11-02-8812/26 щодо проведення службового розслідування (а.с. 12-13);
– копією Акта проведення службового розслідування від 17.03.2026 № вобр/963 за підписом начальника відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого, зокрема, майору ОСОБА_1 запропоновано нагадати про обов`язки служби (а.с. 15-20);
– копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з основної діяльності) від 17.03.2026 № 14 «Про результати службового розслідування з аналогічним висновком (а.с. 21-22); 
– письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.03.2026, з яких вбачається, зокрема, що його електронний ключ «Алмаз-1К» разом із логіном і паролем був у вільному доступі, знаходився в сейфі. В разі потреби оператор телефонував та питав дозволу на внесення змін за його підписом до бази, оскільки кожен день о 4 годині ранку вибував разом з особовим складом на оповіщення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , поверталися не раніше 21 години. Відповідно, цим і скористався оператор інша встановлена досудовим розслідуванням Особа № 2, як йому стало відомо 23.02.2026 (а.с. 23-25);
– копією витягу з Положення про ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.12.2022 № 25дск (а.с. 26-32);
– копією наказу головнокомандувача Збройних Сил України від 15.01.2021 № 11 «Про затвердження Порядку отримання електронних довірчих послуг у Збройних Силах України» та копією цього Порядку (а.с. 33, 34-44);
– копією постанови про залучення спеціаліста від 23.03.2026 (а.с. 45-46);
– копією протоколу огляду Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 23.03.2026 за участю залученого спеціаліста з додатками (а.с. 46-47, 48-56);
– копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 08.12.2025 № 347, відповідно до якого майор ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання своїх службових обов`язків у відрядження з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08.12.2025 по 06.01.2026 (включно) на посаду тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 100); 
– копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 07.01.2026 № 7 щодо продовження ОСОБА_1 названого вище відрядження до окремого розпорядження (а.с. 101);
– копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 15.01.2026 № 16, з якого вбачається, що майор ОСОБА_1 вибув з названого відрядження, починаючи з 15.01.2026 (а.с. 102);
– копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 26.01.2026 № 27, відповідно до якого майор ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання своїх службових обов`язків у відрядження з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 26.01.2026 до окремого розпорядження на посаду тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 103);
– копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 08.02.2026 № 40, з якого вбачається, що майор ОСОБА_1 вибув з названого відрядження, починаючи з 08.02.2026 (а.с. 104);
– копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 09.02.2026 № 41, відповідно до якого майор ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання своїх службових обов`язків у відрядження з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 09.02.2026 до окремого розпорядження на посаду тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 105);
– копією витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 19.02.2026 № 51, з якого вбачається, що майор ОСОБА_1 вибув з названого відрядження, починаючи з 19.02.2026 (а.с. 106);
– копією постанови старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування у місті Києві про часткове закриття матеріалів кримінального провадження від 15.05.2026, з якої вбачається, що матеріали кримінального провадження № 62026100110000017 в частині вчинення колишнім тимчасово виконуючим обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 361 КК України, закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України (а.с. 107-111);
– копією посвідчення офіцера ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 112-113).
Суд не бере до уваги протоколи допитів свідків, оскільки ці свідки не допитувались в суді під час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення; клопотання про їх виклик і допит суду не подавались.
Також суд не бере до уваги документи щодо досудового розслідування і притягнення до відповідальності інших осіб (згадані вище Особа № 1 та Особа № 2), окрім ОСОБА_1 , щодо якого суд розглядає цю справу про адміністративне правопорушення. 
Як зауважено Європейським судом з прав людини, практику якого суд застосовує як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), зокрема, у рішенні від 23.02.2016 у справі «Навальний і Офіцеров проти Росії» (заяви № 46632/13 і № 28671/14), факти, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші особи, не повинні мати преюдиціального значення для їхніх справ; статус таких доказів є суто відносним і обмежується даними конкретного провадження.

У зв`язку з усім наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною другою статті 172-15 КУпАП якнедбале ставлення військової службової особи до військової служби,вчинене в умовах особливого періоду.
Зважаючи на цитовану вище статтю 15 КУпАП та розмежування адміністративної і кримінальної відповідальності за недбале ставлення до військової служби, що передбачені відповідно статтею 172-15 КУпАП та статтею 425 КК України, суд виходить з того, що остання настає у разі якщо недбале ставлення військової службової особи до служби заподіяло істотну шкоду; відомості про істотну шкоду матеріали справи не містять. 
Обставин, що обтяжують ОСОБА_1 відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених статтею 35 КУпАП, судом не встановлено.
Відповідно до пункту 1 статті 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.
Відповідно до частини одинадцятої статті 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
З огляду на це та датку закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 – 15.05.2026 (згаданою вище постановою старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування у місті Києві про часткове закриття матеріалів кримінального провадження від 15.05.2026), строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення дотримано. 

Зважаючи на усе наведене та враховуючи особу правопорушника, який є військовослужбовцем, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність однієї пом`якшуючої відповідальність обставини, його позицію щодо виду адміністративного стягнення, що підлягає застосуванню відносно нього, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на мінімальний строк, передбачений санкцією частини другої статті 172-15 КУпАП. 
Беручи до уваги пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 р. № 1401-VIII, що набрав чинність 30.09.2016) та рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України» (набуло статусу остаточного 30.01.2015), яке суд застосовує як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», цю постанову слід направити на виконання після набрання нею законної сили.
Від сплати судового збору ОСОБА_1 підлягає звільненню на підставі пункту 12 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись частиною другою статті 172-15, а також статтями 33-35, 40-1, 221, 251, 252, 268, 276, 277, 283-285, 294, 300, 327-1 КУпАП, суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП.
Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 (десять) діб.
Строк відбування адміністративного стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті обчислювати після звернення постанови до виконання з часу його затримання.
Надіслати копії цієї постанови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону – до відома, а після набрання законної сили надіслати – до відповідного підрозділу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (через відділ організації діяльності прокурора у провадженні у справах про адміністративні правопорушення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону) – до виконання.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя        Л. А. Макаренко 

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.