Справа № 128/809/25 

ВИРОК
Іменем України
27 травня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 
та учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.01.2025 за № 12025020050000108, по обвинуваченню 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта середня, військовослужбовця, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

УСТАНОВИВ:

Молодший сержант ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді командира відділення командно-штабних машин взводу управління військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 19 Конституції України, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
28.01.2025 близько 07:55 год поліцейські офіцери громади сектору взаємодії з громадами відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, які несли службу в складі екіпажу ПОГ-121, проїжджаючи по автомобільній дорозі між населеними пунктами селище Стрижавка та село Лаврівка на території Стрижавської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, зупинили громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався за кермом транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 , у порядку статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: за порушення правил дорожнього руху. В ході спілкування з ОСОБА_4 працівники поліції помітили в останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_4 відмовився, після чого йому було повідомлено, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому ОСОБА_4 , маючи на меті уникнення адміністративної відповідальності за вищезазначені адміністративні правопорушення, 28.01.2025 близько 10:00 год в ході спілкування із ПОГ СВГ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, перебуваючи поблизу автомобільної дороги між населеними пунктами Стрижавка та Лаврівка на території Стрижавської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які уповноважені складати протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не звертаючи уваги на неодноразові попередження працівників поліції про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, висловив працівникам поліції пропозицію надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 15 000 гривень за нескладання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні 26.05.2026 обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав у повному обсязі, зазначивши, що не оспорює жодних обставин, викладених в обвинувальному акті, в тому числі перебування 28.01.2025 у стані алкогольного сп`яніння та висловлювання працівникам поліції пропозиції надання неправомірної вигоди – 15 000 грн за нескладання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення. 
Прокурор під час судових дебатів просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. Також зазначив, що процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні. 
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із покаранням, яке просить призначити йому прокурор. 
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 під час судових дебатів просила призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу. 
Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази у кримінальному провадженні стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, з`ясувавши в обвинуваченого його позицію, визнав за можливе обмежитись лише дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. Водночас судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених обставин, сумнівів у добровільності їхніх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом установлено, що під час досудового розслідування дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Відповідно до частин першої-другої статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_4 знаходився під профілактичним наркологічним спостереженням з 04.01.2023 до 04.01.2024 у зв`язку з наявністю у нього певного діагнозу, за місцем проживання скарги щодо ОСОБА_4 не подавали, являється військовослужбовцем, який бажає продовжувати проходження військової служби, за місцем військової служби характеризується позитивно, неодружений, раніше несудимий.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення. У даному випадку таке покарання як штраф повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з тих, які передбачені за вчинений нетяжкий злочин.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувались.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ