Справа № 446/788/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2026року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:
головуючого - судді Костюк У. І.
секретар судового засідання   Луківська Л.Б. 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
23.03.2026 представник позивача – Міньковська А.В. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № 51653394 від 15.09.2021 в розмірі 15265,00 грн, судові витрати у сумі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн..
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2021 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 91414853 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 9 400 грн. шляхом їх перерахування на належний йому картковий рахунок. Позивач зазначає, що кредитний договір був укладений із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідно до вимог цивільного законодавства та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми правочину. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів утворилась заборгованість. 01.09.2025 між первісним кредитором ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладено договір факторингу № 01092025/1, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду позивач визначає загальний розмір заборгованості у сумі 31 960 грн., з яких: 9 400 грн. — заборгованість за тілом кредиту та 22 560 грн. — заборгованість за нарахованими процентами. Посилаючись на положення статей 512, 514, 526, 625, 1048, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати.
За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.
Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача не прибув, однак в поданій заяві просив суд розглядати справу без його участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не прибув, причин своєї відсутності не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
24.06.2026 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що 30 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 51653394 в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладення договору здійснювалося через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця після проходження відповідачем процедури реєстрації та підтвердження волевиявлення шляхом введення одноразового ідентифікатора, надісланого на зазначений ним номер мобільного телефону.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що кредитодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку і строки, визначені умовами договору.
На підтвердження виконання кредитодавцем своїх зобов`язань матеріали справи містять відомості про перерахування відповідачу кредитних коштів у сумі 4300,00 грн на банківський рахунок, реквізити якого були зазначені ним під час укладення договору. Таким чином, первісний кредитор належним чином виконав свої договірні зобов`язання щодо надання кредиту, а відповідач фактично отримав та використав кредитні кошти.
Судом також встановлено, що після отримання кредитних коштів відповідач належним чином не виконував взяті на себе договірні зобов`язання щодо їх повернення та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.
З наданого до матеріалів справи договору факторингу № 01092025/1 від 01 вересня 2025 року вбачається, що між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» було укладено договір факторингу, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до відповідача за кредитним договором № 51653394 від 15 вересня 2021 року.
Відповідно до реєстру боржників та розрахунку заборгованості, які є невід`ємними складовими договору факторингу, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу права вимоги. Доказів визнання договору факторингу недійсним або його оспорення матеріали справи не містять.
Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд встановив, що станом на момент відступлення права вимоги та звернення до суду позивач визначив загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 265,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4300 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 10965,00 грн. Штрафні санкції та комісії до стягнення не заявлені.
Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі, повернення кредитних коштів чи сплати нарахованих процентів, а також доказів погашення заборгованості після переходу права вимоги до нового кредитора.
Крім того, суд враховує, що укладений сторонами кредитний договір є чинним, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, доказів його оспорення відповідачем суду не надано.
Таким чином, судом встановлено факт укладення між сторонами кредитних правовідносин, факт отримання відповідачем кредитних коштів, неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань щодо їх повернення, а також факт переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача на підставі договору факторингу.
Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України.
Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
А згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками у сумі, яку просить позивач, а саме 49107,43 грн. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні.
А враховуючи той факт, що ТОВ «ФК «Ірбіс» відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ФК «Позика» на підставі Договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю.
Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 грн..
Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема Договору про надання правової(правничої) допомоги №39493634/03 від 01.01.2026 року, АКТ наданих послуг відповідно до якого сума наданих послуг відповідно до Договору складає – 5 500,00 грн..
Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та вивчено матеріали справи, суд вважає, що розмір гонорару в 5 500, 00 грн. є не обґрунтованим та завищеним.
Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.
Керуючись ст. 141, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 610, ст. 1054 Цивільного кодексу України,
вирішив :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Позика» суму заборгованості за кредитним договором № 51653394 від 15.09.2021 року, в сумі: 15 265,00 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Позика» суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. та 3500,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Відомості про сторони:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634, місцезнаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул.. Симона Петлюри, 21/1).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 
Повний текст рішення складено 24.06.2026.

Суддя          У.І. Костюк