ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №331/660/26 Головуючий в 1 інст. Скользнєва Н.Г.
Провадження №33/807/624/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника — адвоката Асауленка І.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Долинка, Гуляйпільського району, Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 16 січня 2026 року о 13 годині 25 хвилини, ОСОБА_1 , в Запорізькому районі, Запорізької області, на автодорозі Павлоград-Токмак на 107 км., керував транспортним засобом ГАЗ 2705, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, будучи особою, відносно якого постановою серії БАБ № 989299 від 18.09.2025 року застосовано адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1  звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята судом без врахування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що у своїй сукупності призвело до неповного з`ясування обставин справи, які мають істотне значення для прийняття об`єктивного та правильного рішення в справі та неправильного застосування норм закону, а тому вважає по справі необхідно прийняти нову постанову із закриттям провадження в справі. 
В обґрунтування своїх доводів вказав, що всупереч змісту оскаржуваної постанови, він не визнав свою вину повністю, не робив заяв про каяття та фактично не надавав суду будь-яких пояснень, які могли б бути розцінені як беззастережне визнання вини. Будь яких доказів про визнання ним своєї вини в судовому засіданні суду першої інстанції матеріали справи не містять.
Вказав, що суд послався як на доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП на рапорт працівника поліції. Однак, рапорт поліцейського не може бути визнаний доказом вини особи, оскільки поліцейський не є стороннім очевидцем з точки зору об`єктивності висвітлення подій. Крім того, вказаний рапорт не підтверджується іншими доказами в справі.
Звертає увагу суду, що на відеозаписі події, який долучений до матеріалів справи відсутній доказ керування ним транспортним засобом. Отже, факт керування не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, передбаченим ст. 251 КУпАП.
Наголошує, що суд поклав в основу постанови обставини, які не мали місця та не підтверджені доказами, що є істотним порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП щодо всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.
З урахуванням вищевикладеного, просить скасувати постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Винести нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Асауленко І.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вказав, що транспортний засіб був зупинений одним екіпажем поліції, однак потім приїхав інший екіпаж для складання протоколу. Додав, що початок відеозапису події не узгоджується з часом події, зазначеним в протоколі.
ОСОБА_1 вказав, що не надавав суду пояснень щодо керування ним транспортним засобом. Автомобілем керувала інша особа, однак оскільки він вживав алкогольні напої, то попросив його перебрати вину на себе, він погодився, однак не був обізнаний про великий розмір штрафу за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Матеріали справи засвідчують, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотримався, оскільки проаналізував усі докази у їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, що ОСОБА_1 під час події порушив інкриміновані йому вимоги ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 794952 від 16 січня 2026 р. підтверджується:
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 989299 від 18.09.2025 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. (а.с.8);
- довідкою інспектора сектору адміністративної практики ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Х.Врубльовської згідно якої, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. 18 вересня 2025 року на ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення серії БАБ № 989299 за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.9);
- відеозаписом події (а.с. 10).
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п.2.1 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації факту безпосереднього керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування транспортним засобом підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може проігнорувати.
Так відеозапис, наявний на технічному носії, наданий у достатньому об`ємі задля розуміння обставин, які є важливими у контексті складеного відносно  ОСОБА_2 протоколу.
З вищевказаного відеозапису події вбачається спілкування ОСОБА_1 , його знайомого та працівників патрульної поліції на узбіччі проїзної частини дороги, поряд з припаркованим транспортним засобом. Третя особа, пояснює поліцейським, що він є військовим, ОСОБА_1 допомагає йому перевозити майно з населеного пункту Терса, де ведуться бойові дії. На запитання поліцейського ОСОБА_1 відповідає, що посвідчення водія не отримував. Жодного разу ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом. Зафіксовано складання відносно ОСОБА_1 протоколу, ознайомлення з його змістом, підписання ОСОБА_1 протоколу без зауважень.
Наведена апелянтом версія щодо керування транспортним засобом іншою особою з`явилася під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та, з огляду на її спростування дослідженими матеріалами, надає судді апеляційного суду підстави для її критичної оцінки.
На переконання судді апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція ОСОБА_1 спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.
Суддя апеляційного суду погоджується з доводами апелянта про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, разом з тим по даній справі наявні інші докази, які в своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, суддя апеляційного суду вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 331/660/26