ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"22" травня 2026 р. Cправа №902/1228/23  

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:
представника відповідача: Ковальчука Є.М. (довіреність від 22.10.2025),
інші учасники - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна", м.Вінниця
до Державної організації "Служба місцевих автомобільних доріг та розвитку інфраструктури у Вінницькій області", м.Вінниця
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Водпроект", м.Вінниця
про стягнення 14 779 690,06 грн заборгованості за договором про закупівлю послуг

ВСТАНОВИВ: 

В провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Міліціанов Р.В.) перебувала справа №902/1228/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" до Державної організації "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" про стягнення 14779690,06 грн заборгованості за договором про закупівлю послуг №3-Д від 12.06.2020.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 12.06.2020 між сторонами був укладений договір №3-Д, предметом якого є виконання робіт на загальну суму 157371633,24 грн; під час виконання яких були виявлені невраховані проектом обсяги, про що складено акт дефектів від 02.09.2020, який підписаний Комісією у складі провідного інженера відділу якості технічного контролю відповідача ОСОБА_1, головного інженера проекту ОСОБА_2 та представника виконавця ОСОБА_3. З метою дотримання будівельних норм і графіку, виконавець у період з жовтня по грудень 2020 року виконав ці додаткові роботи, про що письмово повідомив замовника. Акт виконання робіт №21 за грудень 2020 року (відповідно до об`ємів, які були визначені актом дефектів від 02.09.2020, а також з урахуванням загально-виробничих витрат), договірну ціну, локальний кошторис, розрахунки вартості машин та механізмів і перебазування, підсумкову відомість ресурсів Товариство направило на адресу замовника для розгляду та підписання разом з листом №199 від 22.09.2021.
Натомість відповідач листом №01-14-06-1644-2021 від 24.09.2021 відмовив виконавцю в оплаті акта виконаних робіт №21, що і стало підставою цього позову.
Ухвалою суду від 02.10.2023 відкрито провадження у справі №902/1228/23, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
18.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 17.10.2023 (а.с.128-132, т.1), в якому відповідач зазначив, що акт дефектів від 02.09.2020 не є підставою для визначення об`ємів проведення необхідних робіт й, відповідно, - для проведення нарахувань та розрахунків. Спірний акт виконаних робіт №21 за грудень 2020 року на суму 14839520,21 грн не підписаний замовником і був надісланий йому на адресу лише 22.09.2021 (через 9 місяців після заявленого закінчення робіт), що робить такий документ недопустимим доказом. Окрім цього, сума в акті суперечить прохальній частині позову. Посилання на експертний висновок у справі №902/1214/21 є недоречним, оскільки під час здійснення провадження в згаданій справі розглядався позов про зобов`язання вчинити дії, а експерт вийшов за межі поставлених судом питань, самостійно визначивши вартість робіт.
12.12.2023 постановлена ухвала, якою в справі №902/1228/23 призначена будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено експертам Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України; зупинено провадження у справі №902/1228/23 до отримання висновка судової експертизи.
19 березня 2025 на адресу суду надійшов висновок експертів №2/1/24 від 06.03.2025, складений на виконання ухвали від 12.12.2023 в цій справі; в зв`язку з чим 31.03.2025 прийнята ухвала суду про поновлення провадження в справі №902/1228/23 та призначено підготовче судове засідання.
08.05.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 08.05.2025 (а.с.167-170, т.2) про призначення в справі №902/1228/23 додаткової судової будівельно-технічної експертизи; в обґрунтування якого зазначено, що "ключове питання, яке було поставлено на вирішення експертизи, у висновку №2/1/24 від 06.03.2025 залишилось недослідженим, що свідчить про неповноту первинного експертного висновка".
20.05.2025 постановлена ухвала суду якою, зокрема відмовлено в задоволенні клопотання відповідача б/н від 08.05.2025 з тих підстав, що "доведення предмета та підстав позову в тому числі з питань повноти експертних досліджень є обов`язком позивача". Суд також дійшов висновку, що "Подавши відповідне клопотання відповідач намагається усунути недоліки експертного висновку, який виготовлено за клопотанням позивача, що суперечить вимогам ст.73-80 ГПК України" (а.с.196, т.2). Крім того призначення додаткової експертизи призведе до порушення строків розгляду справи.
Також цією ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу №902/1228/23 до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 09.10.2025 задоволено заяву б/н від 09.10.2025, замінено відповідача у справі на Державну організацію "Служба автомобільних доріг у Вінницькій області".
16.10.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 16.10.2025 (а.с.8-14, т.4) про призначення у справі №902/1228/23 повторної судової будівельно-технічної експертизи. 
В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що в отриманому висновку №2/1/24 від 06.03.2025, експерти зазначають, що питання 4.4. потребує спеціальних, вузько направлених знань за спеціальністю 10.16 "Дорожньо-технічні дослідження" і виходить за межі спеціальних знань експертів з правом проведення будівельно-технічного дослідження. Крім того, 25.09.2025 судові експерти в судовому засіданні, відповідаючи на поставлені запитання, підтвердили факт того, що при проведенні експертизи ними приймались до уваги лише надані судом документи, серед яких не були присутні підписані між сторонами акти виконаних робіт.
Ухвалою суду від 23.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача б/н від 16.10.2025 з посиланням на те, що воно складено без дотримання положень ст.107 ГПК України, оскільки містить нові питання, які не були предметом експертного дослідження. Суд відзначив, що будівельно-технічна експертиза призначалась за клопотанням позивача, а відповідач не позбавлений права спростовувати її висновок у сукупності з іншими доказами. Оскільки відповідач всупереч вимогам ч.5 ст.99 та п.1 ч.6 ст.165 ГПК України не заявив про призначення експертизи у встановлені процесуальні строки та не скористався правом поставити додаткові питання під час її призначення, правові підстави для проведення повторної судової експертизи відсутні.
Указом Президента України №944/2025 від 13.12.2025 суддю Господарського суду Вінницької області Міліціанова Р.В. призначено на посаду судді Західного апеляційного господарського суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 справу №902/1228/23 розподілено судді Нешик О.С.
Враховуючи викладені обставини, ухвалою суду від 29.12.2025 справу №902/1228/23 прийнято до провадження судді Нешик О.С. для продовження розгляду. З огляду на категорію і складність справи, а також обсяг та характер доказів, було вирішено призначити підготовче судове засідання на 27.01.2026. Також цією ж ухвалою забезпечена участь представників сторін в судовому засіданні, 27.01.2026, в справі №902/1228/23 в режимі відеоконференції.
Оскільки 27.01.2026 судове засідання не відбулось через технічні проблеми, 02.02.2026 постановлена ухвала суду про відкладення розгляду справи до 11.03.2026.
11.03.2026 постановлена ухвала, якою, в зв`язку зі зміною назви, відповідачем в справі №902/1228/23 вирішено вважати Державну організацію "Служба місцевих автомобільних доріг та розвитку інфраструктури у Вінницькій області"; задоволено клопотання представника позивача та відкладено підготовче судове засідання до 31.03.2026.
30.03.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 30.03.2026 (а.с.41-44, т.5) про призначення в справі №902/1228/23 повторної судової будівельно-технічної експертизи, у якому зазначено, що висновок експертів №2/1/24 від 06.03.2025 є необґрунтованим та викликає сумніви у його правильності. Дослідження проводилося за відсутності значної частини первинної та виконавчої документації, яку позивач умисно не надав суду та експертам, попри її витребування. Крім того, висновок є неповним, оскільки експерти не надали відповіді на всі поставлені судом питання, посилаючись на відсутність дорожньо-технічної спеціалізації. З огляду на викладене, відповідно до ч.2 ст.107 ГПК України, первинний висновок не може вважатися належним і допустимим доказом, що зумовлює необхідність проведення повторної експертизи іншими експертами для об`єктивного вирішення спору.
За результатами розгляду справи, 31.03.2026, прийнята ухвала суду (занесена до протоколу судового засідання) про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні до 13.04.2026.
Ухвалою суду від 13.04.2026, з метою повноти розгляду клопотання б/н від 30.03.2026 (а.с.41-44, т.5) про призначення в справі №902/1228/23 повторної судової будівельно-технічної експертизи, вирішено викликати в судове засідання судових експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України Г. Папакіну та А. Задоріна; оголошена перерва в підготовчому судовому засіданні до 24.04.2026.
За наслідками судового засідання, 24.04.2026, прийнята ухвала суду (занесена до протоколу судового засідання) про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні до 01.05.2026.
01.05.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 01.05.2026 (а.с.103-108, т.5) про призначення в справі №902/1228/23 додаткової комплексної судової будівельно-технічної експертизи "з метою усунення неповноти первинного висновка експертів №2/1/24 від 06.03.2025". Об`єктивна неповнота попереднього дослідження, за доводами відповідача, полягає в тому, що воно проводилось без повного обсягу первинної, проектної, виробничої та виконавчої документації. Відповідач наголошує, що клопотання не спрямоване на затягування процесу, а подається виключно задля повного й об`єктивного встановлення фактичних обставин виконання та фіксації обсягів робіт, без чого неможливо ухвалити законне рішення.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання б/н від 01.05.2026, просив його задовольнити. 
01.05.2026 постановлена ухвала суду (занесена до протоколу судового засідання) про відмову в задоволенні клопотання відповідача б/н від 01.05.2026, з огляду на те, що клопотання про призначення експертиз (повторної та додаткової) вже були предметом розгляду в справі №902/1228/23, за наслідками яких прийняті ухвали від 20.05.2025 та 23.10.2025 про відмову в їх задоволенні. Суд відзначає, що підтримуючи клопотання про призначення в справі №902/1228/23 судової будівельно-технічної експертизи, відповідач не навів нових обставин. Одночасно судом був взятий до уваги зміст пояснень, наданих експертами Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України Г. Папакіною та А. Задоріним у судовому засіданні 24.04.2026, які відзначили, що "...факт виконання додаткових робіт підтверджується документально, однак обсяги визначити або спростувати неможливо. Роботи, зазначені в акті №21 приймання-виконання будівельних робіт за вересень 2021 року відповідають акту дефектів від 02.09.2020. Висновок експертів №2/1/24 від 06.03.2025 ґрунтується на загальному журналі робіт; акті на закриття прихованих робіт; журналі укладання матеріалів, конструкцій, деталей при улаштуванні; журналі укочування асфальтобетонної суміші; журналі розливу в`яжучих матеріалів (бітуму, бітумної емульсії). Для того щоб підтвердити факт виконання робіт потрібно робити відбір по кернам, що може бути проведено в строк до шести місяців від моменту закінчення робіт. Втім, всі керни, які були надані сторонами та судом, були враховані при проведені експертизи. Зараз робити перевірку не доцільно, оскільки пройшов значний термін експлуатації дороги".
Також 01.05.2026 постановлена ухвала (занесена до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження та призначення справи №902/1228/23 до розгляду по суті на 11.05.2026 (визначена резервна дата - 12.05.2026). Додатково учасників справи про місце, дату та час призначеного судового засідання повідомлено ухвалою від 05.05.2026.
За наслідками судового засідання, 11.05.2026, прийнята ухвала (занесена до протоколу судового засідання) про оголошення перерви з розгляду справи №902/1228/23 по суті до 12.05.2026.
12.05.2026 до суду від відповідача надійшов ряд процесуальних документів, а саме:
- клопотання б/н від 12.05.2026 (а.с.125-129, т.5) про повернення до стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів;
- зауваження б/н від 12.05.2026 (а.с.131-133, т.5) з приводу неправильності чи неповноти протоколу судового засідання від 11.05.2026;
- заява б/н від 12.05.2026 (а.с.135-142, т.5) про долучення письмової позиції у судових дебатах.
На визначену судом дату, 12.05.2026, з`явився представник відповідача.
Позивач та третя особа правом участі у судовому засіданні не скористалась; втім про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується, зокрема:
- довідкою без номера та дати про доставку ухвали від 05.05.2026 до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС ТОВ "Водпроект" та телефонограмою №902/1228/23/459/26 від 07.05.2026 (а.с.121, т.5), що здійснена до представника третьої особи ОСОБА_2;
- підписом представника позивача адвоката Дудчика О.М. на розписці б/н від 01.05.2026 (а.с.119, т.5).
За результатами розгляду справи по суті суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомив учасників справи, що проголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення відбудеться 22.05.2026.
Ухвалою суду від 18.05.2026 відхилено письмові зауваження відповідача б/н від 12.05.2026 на протокол судового засідання від 11.05.2026 у справі №902/1228/23 з огляду на їх необґрунтованість.
Судом встановлено, що 22.05.2026 учасники справи на оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) судового рішення не з`явилися.
Суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення без його проголошення, відповідно до ч.4 ст. 240 ГПК України, та долучив до матеріалів справи.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
12.06.2020 між Державним підприємством "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" (далі - Виконавець) укладено Договір про закупівлю послуг №3-Д (далі - Договір) (а.с.18-25, т.1), за умовами п.1.1 якого Виконавець зобов`язується у порядок та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик виконати послуги, відповідно до технічного завдання викладеного в тендерній документації торгів за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов`язується прийняти надані згідно з цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі на його рахунок.
Відповідно до п.1.2 Договору найменуванням послуги є поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення О-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжність 14,147 км (с.Торків - м.Тульчин) в межах Вінницької області, код ДК 021:2015:45233142-6 Ремонт доріг.
Склад і обсяги послуг, які доручаються Виконавцю для надання, відповідають кошторисній документації (п.1.6 Договору).
Виконавець зобов`язується забезпечити якісне надання доручених йому послуг. Виконавець повинен надати передбачені цим Договором послуги, якість яких відповідає умовам нормативної документації України, передбачених для даного виду послуг. Якість наданих послуг має відповідати нормам діючих нормативно-правових актів, ДСТУ, стандартам, технічним умовам, а також наявність сертифікатів, технічних паспортів, інших документів, що засвідчують їх характеристики і якість (п.2.1 Договору).
Згідно з п.2.2 Договору Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість надання послуг. Замовник призначає свого представника, який постійно перевіряє якість наданих Виконавцем послуг.
Ціна Договору становить 157371633,24 грн з ПДВ. Договірна ціна є динамічною (п.3.1 Договору).
Ціна Договору визначається на підставі кошторисної документації, розробленої Замовником в установленому чинним законодавством порядку на основі дефектних актів (п.3.2 Договору).
Відповідно до п.3.3 Договору складання дефектних актів покладається на Замовника із можливістю залучення сторонніх організацій.
Місце надання послуг - автомобільна дорога загального користування місцевого значення О-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжність 14,147 км (с.Торків - м.Тульчин) в межах Вінницької області (п.5.1 Договору).
Згідно з п.5.2 Договору строк надання послуг визначений відповідно до графіку надання послуг.
Виконавець інформує Замовника про хід надання послуг, причини відхилення від строків надання послуг та заходи вжиті для усунення відхилень (п.6.8 Договору).
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 року (п.13.1 Договору).
Відповідно до п.14.1 Договору пропозицію щодо внесення змін до правочину може зробити кожна із сторін Договору. Пропозиція щодо внесення змін до правочину має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін до Договору і виражати намір сторони, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Додатками до Договору є: Додаток №1 - Договірна ціна та Додаток №2 - Графік надання послуг (п.16 Договору).
17.06.2020 між сторонами укладена Додаткова угода №1 до Договору (а.с.30, т.1), за умовами якої внесено зміни до п.3.1 Договору, зокрема сума фінансування на 2020 рік складає - 59500000,00 грн з ПДВ; попередня оплата становить 17850000,00 грн з ПДВ; термін використання попередньої оплати - протягом 3-х місяців.
26.06.2020 укладено Додаткову угоду №2 до Договору (а.с.31, т.2), відповідно до якої сума фінансування на 2020 рік складає - 58250000,00 грн з ПДВ; попередня оплата становить 17475000,00 грн з ПДВ; термін використання попередньої оплати - протягом 3-х місяців.
В ході виконання робіт виникла необхідність в проведенні додаткових робіт, що підтверджується актом дефектів від 02.09.2020 (а.с.42, т.1), складеним та підписаним комісією у складі провідного інженера відділу якості технічного контролю відповідача ОСОБА_1, головного інженера проекту ОСОБА_2 та представника ТОВ "СУАП "Інтервіас Україна" ОСОБА_3.
У листі №215 від 14.09.2020 (а.с.43, т.1) та №250/1 від 08.11.2020 (а.с.44, т.1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" просило Державне підприємство "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Водпроект" провести додаткові роботи та внести відповідні зміни до проектної документації з коригування об`ємів. 
Листом №229 від 09.10.2020 (а.с.208, т.4) ТОВ "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" просило ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" та ТОВ "Водпроект" внести зміни в проектну документацію та передбачити додатковий об`єм вирівнюючого шару із крупнозернистої щільної асфальтобетонної суміші.
Додаткова угода №3 до Договору (а.с.32, т.1) підписана 25.11.2020, за умовами якої сума фінансування на 2020 рік складає - 114800000,00 грн з ПДВ; попередня оплата становить 17475000,00 грн з ПДВ; термін використання попередньої оплати - протягом 3-х місяців. 
Листом №01-14-06-2283-2020 від 01.12.2020 (а.с.45, т.1) ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" звернулось до ТОВ "Водпроект" з проханням розглянути можливість внесення відповідних змін в проектну документацію.
08.12.2020 листом за №196 (а.с.46, т.1) ТОВ "Водпроект" повідомило, що розгляне та внесе відповідні зміни в проектну документацію.
У вимозі №270 від 10.12.2020 (а.с.38, т.5) ТОВ "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" просило ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" здійснити оплату наданих послуг у розмірі 38879994,13 грн.
29.12.2020 укладено Додаткову угоду №4 до Договору (а.с.33, т.1), якою внесено зміни до п.3.1 Договору, зокрема сума фінансування на 2020 рік складає 99020624,29 грн з ПДВ; попередня оплата становить 17475000,00 грн з ПДВ; термін використання попередньої оплати - протягом 3-х місяців.
Додаткова угода №5 до Договору (а.с.34, т.1) підписана 12.03.2021, згідно з якою сума фінансування на 2020 рік складає 99020624,29 грн з ПДВ; попередня оплата становить 17475000,00 грн з ПДВ; термін використання попередньої оплати - протягом 3-х місяців; сума фінансування на 2021 рік складає 58351008,95 грн з ПДВ.
22.04.2021 підписано Додаткову угоду №6 до Договору (а.с.35, т.1) за умовами якої сума фінансування на 2020 рік складає 99020624,29 грн з ПДВ; попередня оплата становить 17475000,00 грн з ПДВ; термін використання попередньої оплати - протягом 3-х місяців; сума фінансування на 2021 рік складає 58351008,95 грн з ПДВ; попередня оплата на 2021 рік становить 17000000,00 грн з ПДВ; термін використання попередньої оплати - протягом 2-х місяців.
Додатковою угодою №7 до Договору від 29.04.2021 (а.с.36-38, т.) внесено зміни до Додатку №2: Графік виконання робіт До Договору.
21.09.2021 укладено Додаткову угоду №8 до Договору (а.с.39-41, т.1) якою внесено зміни до п.3.1 Договору, зокрема сума фінансування на 2021 рік складає 52085414,40 грн з ПДВ. Також викладено в новій редакції Додаток №1: Договірна ціна.
Листом №199 від 22.09.2021 (а.с.47, т.1) ТОВ "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" направило ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" на розгляд, підписання та оплату акт виконаних робіт №21 (а.с.50-53, т.1); а також інші документи (а.с.49-71, т.1).
У листі №01-14-06-1644-2021 від 24.09.2021 (а.с.48, т.1) ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" повідомило, що у нього відсутні підстави на прийняття та оплату акта виконаних робіт №21.
06.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" про зобов`язання вчинити дії - провести процедуру закупівлі послуг.
Згідно з ухвалою від 10.02.2022 у справі №902/1214/21 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На розгляд судової експертизи поставлено таке питання:
- чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних додаткових робіт у жовтні-грудні 2020 року, під час виконання договору від 12 червня 2020 року № 3-Д надання послуг за предметом закупівлі: "Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0-02-21- 12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с.Торків - м.Тульчин) в межах Вінницької області", обсягам та вартості робіт зазначених в акті дефектів від 02.09.2020 року, визначених первинними обліковими документами, а саме: журналом укладання матеріалів, конструкцій, деталей при улаштуванні на поточний середній ремонт 0-02-21 - 12 Шпиків - Тульчин, журналом укачування асфальтобетонної суміші, журналом розливу в`яжучих матеріалів (бітуму, бітумної емульсії), загальним журналом робіт, накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, рапортами-нарядами про роботу будівельних машин, подорожніми листами, видатковими накладними, актами здачі- приймання робіт? Якщо не відповідають то в чому полягає невідповідність?
Висновком експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Валентина Колонюка №1742/1743/1477/22-21 від 29.09.2020 (а.с.73-116, т.1) за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі №902/1214/21 встановлено:
"1. Обсяги фактично виконаних додаткових робіт у жовтні-грудні 2020 року під час виконання договору від 12 червня 2020 року N?3-Д надання послуг за предметом закупівлі: "Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с. Торків - м. Тульчин) в межах Вінницької області", не відповідають обсягам робіт, зазначених в акті дефектів від 02.09.2020 року, визначених первинними обліковими документами, а саме: журналом укладання матеріалів, конструкцій, деталей при улаштуванні на поточний середній ремонт 0-02-21-12 Шпиків - Тульчин, журналом укачування асфальтобетонної суміші, журналом розливу в`яжучих матеріалів (бітуму, бітумної емульсії), загальним журналом робіт, накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, рапортами-нарядами про роботу будівельних машин, подорожніми листами, видатковими накладними, актами здачі-приймання робіт.
Фактична кількість вирівнюючого шару дорожнього одягу становить 7 967,23 т, що на 27,63 т менше від кількості, зазначеної у наданій на дослідження робочій документації, а саме 7 994,86 т.
Фактична кількість крупнозернистої асфальтобетонної суміші, використаної на влаштування вирівнюючого шару, становить 483,4368 т, що на 5,1932 т менше від кількості, зазначеної у наданому акті дефектів від 02.09.2020, а саме 488,63 т.
Вартість фактично виконаних додаткових робіт у жовтні-грудні 2020 року під час виконання договору від 12 червня 2020 року N?3-Д надання послуг за предметом закупівлі: "Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с. Торків - м. Тульчин) в межах Вінницької області", не відповідає вартості робіт, зазначеній в наданій на дослідження робочій документації, а саме 14 839 520,21 грн. (Чотирнадцять мільйонів вісімсот тридцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять гривень 21 коп.).
Вартість фактично виконаних додаткових робіт по поточному середньому ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с. Торків - м. Тульчин) в межах Вінницької області, станом на час їх проведення становить: 14 779 690,06 грн. (Чотирнадцять мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто гривень 06 коп.)."
Висновком експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України Г. Папакіної та А. Задоріна №2/1/24 від 06.03.2025 (а.с.87-104, т.2) за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи встановлено:
"1. Встановити вартість фактично виконаних робіт Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-австрійське підприємство "ІНТЕРВІАС Україна", що наведені в акті № 21 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року (форми КБ-2в), при здійсненні поточного середнього ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення О-02-21-12 Шпиків-Тульчин на ділянках км 10+300 - км 13+500 право, км 13+840 - км 13+900 право, км 14+400 - км 14+800 право, км 13+500 - км 13+800 ліво, км 14+200 - км 14+300 ліво, км 15+000 - км 15+400 ліво, км 15+400 - км 15+600 ліво, км 16+200 - км 17+800 ліво, не видається за можливе з причин, наведених у дослідженні "3 першого питання".
2. В акті № 21 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року (форми КБ-2в) відображено ділянки (км) дороги, на яких проводились вказані у ньому роботи (див. детально у дослідженні "3 другого питання").
3. Перелік виконаних додаткових робіт за об`єктом "Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення О-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с. Торків - м. Тульчин) в межах Вінницької області", згідно з актом № 21 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року (форми КБ-2в), відповідає переліку робіт, визначених у акті дефектів від 02.09.2020 (див. детально у дослідженні "3 третього питання").
4. ТОВ "Спільне українсько-австрійське підприємство "ІНТЕРВІАС Україна" не мало технічної можливості виконувати з дотриманням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва (а саме, п. 4.1 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва") основні роботи, визначені договором N? 3-Д про закупівлю послуг від 12.06.2020 та проектно-кошторисною документацією на об`єкт "Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення O-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с. Торків - м. Тульчин) в межах Вінницької області", без виконання додаткових робіт, згідно з актом № 21 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року (форми КБ-2в) (див, детально у дослідженні "3 четвертого питання").
В матеріалах справи міститься ряд платіжних доручень, якими підтверджується сплата ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" на користь ТОВ "СУАП "Інтервіас Україна" грошових коштів за Договором №3-Д від 12.06.2020:
- №3603 від 12.06.2020 на суму 4721148,99 грн (а.с.44, т.4);
- №3605 від 12.06.2020 на суму 0,01 грн (а.с.44, т.4);
- №701_7V008/415 від 31.07.2021 на суму 17475000,00 грн (а.с.33, т.4) за рахунком на оплату №7 від 27.07.2020 (а.с.143, т.4);
- №962_9U01І/1036 від 30.09.2020 на суму 8865745,76 грн (а.с.34, т.4);
- №1115_AU01Е/1165 від 30.10.2020 на суму 24137269,97 грн (а.с.34, т.4);
- №1295_CG017/1119 від 16.12.2020 на суму 35772364,98 грн (а.с.35, т.4)
- №1296_CG017/1120 від 16.12.2020 на суму 3107629,15 грн (а.с.35, т.4);
- №1422_CS09J/1851 від 28.12.2020 на суму 28114,52 грн (а.с.36, т.4);
- №1423_CS09J/1852 від 28.12.2020 на суму 241891,37 грн (а.с.36, т.4);
- №1424_CS09J/1853 від 28.12.2020 на суму 646532,68 грн (а.с.37, т.4);
- №1425_CS09J/1854 від 28.12.2020 на суму 7896804,16 грн (а.с.37, т.4);
- №1426_CS09J/1855 від 28.12.2020 на суму 504271,70 грн (а.с.38, т.4);
- №1427_CS09J/1856 від 28.12.2020 на суму 345000,00 грн (а.с.38, т.4);
- №303 від 29.04.2021 на суму 2722460,00 грн (а.с.39, т.4) за рахунком на оплату №1 від 26.04.2021 (а.с.150, т.4);
- №353 від 12.05.2021 на суму 9500000,00 грн (а.с.39, т.4) за рахунком на оплату №2 від 11.05.2021 (а.с.151, т.4);
- №430_6А015/1334 від 10.06.2021 на суму 4777540,00 грн (а.с.40, т.4) за рахунком на оплату №3 від 09.06.2021 (а.с.152, т.4);
- №457_6М09J/1460 від 22.06.2021 на суму 99298,99 грн (а.с.40, т.4);
- №458_6М09J/1492 від 22.06.2021 на суму 1028667,74 грн (а.с.41, т.4);
- №538_7D01T/1223 від 13.07.2021 на суму 2063,48 грн (а.с.41, т.4);
- №605_7S01W/566 від 28.07.2021 на суму 1696212,91 грн (а.с.42, т.4);
- №619_7S01W/567 від 28.07.2021 на суму 27629922,80 грн (а.с.42, т.4);
- №831_9О013/819 від 24.09.2021 на суму 4629248,48 грн (а.с.43, т.4);
- №17_В106G/915 від 01.11.2021 на суму 4721149,00 грн (а.с.43, т.2).
В матеріалах справи містяться акти на закриття прихованих робіт, складені та підписані комісією у складі провідного інженера відділу якості технічного контролю ОСОБА_1, головного інженера проекту ОСОБА_2 та представника ТОВ "СУАП "Інтервіас Україна" ОСОБА_3. без зауважень (а.с.15-33, т.3).
Також у справі наявні акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в (а.с.51-142, т.4) ТОВ "СУАП "Інтервіас Україна" за договором №3-Д від 12.06.2020 по об`єкту "Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення О-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с.Торків - м. Тульчин) в межах Вінницької області".
Зі змісту заяви свідка ОСОБА_1 №1342 від 06.05.2025 (а.с.163, т.2) слідує, що наказом №35 від 22.06.2020 "Про закріплення відповідного за веденням технічного нагляду" директора ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" його було призначено відповідальним за технічний нагляд на об`єкті "Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с.Торків - м.Тульчин) в межах Вінницької області". На початку робіт підрядник (ТОВ "СУАП "Інтервіас Україна") виявив зміни профілю дороги порівняно з проектом річної давнини. Спільно з проектантом складалися дефектні акти для коригування об`ємів, зокрема варіант від 02.09.2020, який підрядним мав передати замовнику на затвердження, але цього не зробив. Підрядника неодноразово попереджали, що непогоджені додаткові роботи виконуються на його власний ризик і оплачуватися не будуть. ОСОБА_1 неодноразово підписувались акти прихованих робіт. Оскільки об`єкт є лінійним, а договір був дворічним, підрядник мав достатньо часу та можливості без зупинення будівництва офіційно погодити із замовником додаткові об`єми та отримати новий проект, виконуючи ремонт на інших ділянках. Дії підрядника не були невідкладними, а призупинення робіт не загрожувало пошкодженням чи знищенням об`єкта.
Учасники справи не звертались з заявами про виклик свідка в судове засідання, зокрема на стадії розгляду справи №902/1228/23 по суті.
У зв`язку з несплатою відповідачем виконаних позивачем додаткових робіт, останній звернувся з цим позовом до суду. 
Відповідач же, згідно з наданими під час розгляду цієї справи поясненнями, відмовляється від оплати означених робіт; посилаючись на те, що вони не були передбачені проектно-кошторисною документацією, не були належним чином погоджені із Замовником, не були включені до проекту шляхом його коригування, а їх фактичне окреме виконання саме в обсягах та вартості, зазначених в акті №21 за вересень 2021 року, не підтверджене належними та допустимими доказами.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.
Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.
Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Судом встановлено, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин - Договір від 12 червня 2020 року N?3-Д є договором підряду.
Згідно зі ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Статтею 839 ЦК України передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.
Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.
У відповідності до ч.1 ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Окремим видом підряду є договір будівельного підряду.
Відповідно до ч.1 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 ЦК України).
За змістом статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).
Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.
Наведені норми містять презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи із засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи. Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Значення такого огляду полягає в тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №905/411/17, від 16.04.2025 у справі №922/1834/24.
Порядок оплати роботи замовником визначений частиною 1 статті 854 ЦК України, згідно з якою якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.
Відповідно до ч.4 ст.879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Статтею 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 4 статті 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
У судовій практиці стосовно акту виконаних робіт, підписаного однією стороною, сталою є правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/7446/18, постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі №905/411/17, від 17.03.2021 у справі №910/11592/19 та інших. Вона полягає в тому, що "передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором".
Отже частина 4 статті 882 ЦК України прямо передбачає можливість оформлення акту приймання виконаних робіт в односторонньому порядку. Ця ж норма надає можливість замовнику захиститись від претензій підрядника, що ґрунтуються на односторонньому акті, шляхом доведення обґрунтованості відмови від підписання акту, що є підставою для визнання його недійсним. Тобто у разі виникнення спору не підрядник повинен доводити факт виконання відповідних робіт, а замовник повинен доводити факт невиконання цих робіт, зокрема, шляхом проведення відповідної експертизи, тощо (пункт 31 постанови Верховного Суд від 22.02.2022 у справі №906/762/20).
Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором та у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.
Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. У такому разі генпідрядник повинен довести, що він надсилав замовнику акт та, у випадку необґрунтованої відмови останнього від його підписання, реальне виконання робіт за договором.
Подібні висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.09.2022 у справі №913/703/20, у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №917/1489/18, від 18.07.2019 у справі №910/6491/18, від 19.06.2019 у справі №910/11191/18.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №910/18384/20 про стягнення плати за виконані підрядні роботи за аналізом норм статей 837, 882 ЦК України дійшов висновку, що нормами чинного законодавства передбачено обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних підрядником робіт.
Верховний Суд у вказаній постанові у справі №910/18384/20 також дійшов висновку про те, що якщо позивач як підрядник фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання - виконання будівельних робіт, які останній отримав під час розгляду справи про стягнення з нього коштів за виконані за цими актами роботи (до винесення рішення у справі) і під час розгляду справи не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах.
Статтю 882 ЦК України треба розглядати у системному зв`язку з іншими положеннями ЦК України, які регулюють правовідносини підряду, зокрема з положеннями частини 1 статті 853 ЦК України, яка визначає, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
За загальним правилом при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг чи виконання робіт як з боку замовника, так і виконавця (підрядника) суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №914/8/22, від 05.12.2023 у справі №918/241/23.
Якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі №921/262/18).
Таким чином, для встановлення наявності підстав для оплати робіт за договором підряду, які оформлені актом прийняття - передачі робіт, підписаним однією стороною договору (підрядником), необхідним є встановлення та оцінка таких істотних обставин для цього, як обґрунтованість відмови замовника від підписання актів виконаних робіт та реального/фактичного виконання робіт за договором підряду. Отже предметом доказування є обставини, які засвідчують фактичне виконання позивачем робіт, обсяг і вартість цих робіт та наявність/відсутність у відповідача обов`язку прийняти і оплатити ці роботи чи їх частину.
Враховуючи викладене, для здійснення відповідачем оплати виконаних позивачем робіт за договором, позивач (підрядник) повинен був направити відповідачу (замовнику) визначені умовами договору документи, зокрема, акти форми КБ-2в, КБ-3, а замовник повинен був їх підписати та/або надати вмотивовану відмову від їх підписання.
Відповідач стверджує, що у акті приймання будівельних робіт КБ-3 №3 (КБ-2в №3), пункти 1-3, від 10.12.2020 ним здійснено оплату частини об`ємів (влаштування вирівнюючого шару дорожнього одягу автогрейдером із чорного щебню - 1547 т; розлив в`яжучих матеріалів - 7,2 т; влаштування вирівнюючого шару із крупнозернистої асфальтобетонної суміші асфальтоукладачем VOGELE SUPER 1800, при ширині укладання 3,5 м - 698 т), які входять до акта дефектів від 02.09.2020.
Проте матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про неправдивість такого твердження відповідача, оскільки в ході робіт виник більший додатковий об`єм робіт, ніж зазначений у дефектному акті від 02.09.2020, який не був врахований у проєкті, і відповідач компенсував лише його частину в кінці року за рахунок економії по об`єкту згідно листа №229 від 09.10.2020 року (лист стосується двох різних об`єктів, проте саме друга його частина відноситься до договору №3-Д), щодо додаткових робіт на ділянках дороги, відмінних від тих, які вказані у дефектному акті від 02.09.2020 року.
В листі №229 від 09.10.2020 ТОВ "Інтервіас Україна" просило збільшити додатковий об`єм без збільшення вартості договірної ціни, що Замовник і виконав у акті приймання будівельних робіт КБ-3 №3 (КБ-2в №3), пункти 1-3, від 10.12.2020, і компенсував дані об`єми, проте ніякого відношення до дефектного акту від 02.09.2020 вони не мають, так як роботи виконувались на різних ділянках дороги.
Загальна кількість додаткових робіт, виконаних у 2020 році, перевищує кількість, зазначену у дефектному акті від 02.09.2020.
При цьому суд наголошує, що дефектний акт від 02.09.2020 містить підпис ОСОБА_1 - провідного інженера відділу якості технічного контролю відповідача, чим спростовуються твердження відповідача про необізнаність Замовника щодо додаткових робіт. 
Судом також оцінюються критично доводи відповідача про те, що лист №215 від 14,09.2020 на адресу ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області" не надходив, на ньому відсутні належні ознаки його отримання цим підприємством: підпис відповідальної особи, вхідний номер, дата прийняття листа.
Відповідач вказує на те, що відбиток штампа не міг бути проставлений у вересні 2020 року, оскільки відповідний штамп був виготовлений лише у 2021 року. 
Надаючи оцінку правовідносинам сторін, такий аргумент судом не береться до уваги, оскільки інші листи позивача до відповідача, зокрема лист від 08.11.2020 не містять штампу відповідача, однак останній його отримання від позивача не заперечує.
Лист від 08.11.2020 за №250/1 відповідач отримав 27.11.2020 через канцелярію наручно.
Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20, стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16 лютого 2021 року у справі № 927/645/19.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Отже, з урахуванням встановлених у справі обставин, а саме: наручного листування сторін, наявність підпису працівника відповідача ОСОБА_1 на Акті дефектів від 02.09.2020, суд визнає більш вірогідними докази позивача, надані ним на підтвердження того, що він поінформував Замовника про необхідність виконання додаткових робіт.
Натомість відповідач належними доказами не підтвердив своє твердження про те, що на листі №215 від 14.09.2020 відсутні належні ознаки його отримання ДП "Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області".
В сукупності встановлених судом обставин, відповідно до статті 79 ГПК України, інформування позивачем Замовника про необхідність виконання додаткових робіт є більш вірогідним, аніж твердження Замовника щодо неналежного повідомлення Замовника про необхідність виконання додаткових робіт.
Суд визнає встановленим факт виконання додаткових робіт за Договором №3-Д від 16.06.2020 на підставі акту виконаних робіт № 21.
Висновком судової експертизи у справі №902/1214/21 також підтверджується, що вартість фактично виконаних додаткових робіт по поточному середньому ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0-02-21-12 Шпиків-Тульчин км 7+953 - км 22+100, протяжністю 14,147 км (с.Торків - м.Тульчин) в межах Вінницької області, станом на час їх проведення становить 14 779 690,06 грн. 
Натомість не знайшли свого доказового підтвердження доводи відповідача про те, що ці роботи вже були враховані й оплачені ним раніше, зокрема в акті №3 за грудень 2020 року, а окремо роботи за актом №21 позивачем не виконувалися.
Обов`язок оплати виконаних робіт випливає з положень п. 4.2 Договору і є таким, що настав.
Суд звертає увагу, що кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).
Як передбачено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.09.2020 року у справі № 910/16505/19, тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Аналізуючи твердження та подані на їх підтвердження докази позивачем і ненадання жодних переконливих доказів на їх спростування відповідачем, керуючись наведеним критерієм доказування, суд доходить висновку, що зазначені вище докази, надані позивачем, відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують наведені позивачем обставини щодо виконання ним робіт відповідно до договору, норм, правил, державних і галузевих стандартів. Неоплата на вимогу позивача не є беззаперечною підставою для звільнення замовника від обов`язку оплатити виконані роботи. Відповідачем не наведено жодних належних та аргументованих підстав для неоплати виконаних підрядником робіт.
Якщо замовник, в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України, безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18.
Враховуючи умови Договору та положення законодавства про підряд, замовник мав повернути позивачу або підписаний акт виконаних робіт або відмовитись від його підписання з обґрунтуванням причини відмови (в тому числі щодо додаткових робіт на об`єкті). 
Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.
Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).
Отже, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення боргу за виконані роботи є обґрунтованою, та спосіб захисту, обраний позивачем, є належним та ефективним, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
З приводу інших аргументів, доводів та міркувань сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункту 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).
Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Щодо судових витрат.
Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується положеннями п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи задоволення позову, судовий збір в розмірі 221695,35 грн та понесені понесені позивачем в цій справі витрати на проведенням судової експертизи в сумі 149941,44 грн покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.
Для вирішення питання про понесені позивачем інші судові витрати у справі №902/1228/23, у справі необхідно провести судове засідання, яке призначається судом на 30 червня 2026 року.
Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі №902/1228/23 задовольнити.
2. Стягнути з Державної організації "Служба місцевих автомобільних доріг та розвитку інфраструктури у Вінницькій області" (вул.Шолом-Алейхема, буд.4, м.Вінниця, 21050; ідентифікаційний код: 42434474) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" (вул.Соборна, 20, м.Вінниця, 21050; ідентифікаційний код: 41792106) 14779690,06 грн - основної заборгованості, 221695,35 грн - витрат зі сплати судового збору та 149941,44 грн - витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Призначити судове засідання для вирішення питання про понесені позивачем судові витрати в справі №902/1228/23 на 30 червня 2026 року на 10 год. 00 хв. у приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул.Пирогова, буд.29, м.Вінниця, 21018, 3-й поверх, зала судових засідань №2).
5. Повне рішення надіслати учасникам справи.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).
7. Повне рішення складено 05 червня 2026 р.

Суддя Нешик О.С.  

кількість прим.:
1 - до справи;
2, 3 - ТОВ "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти (intervias.ukraine@gmail.com);
4, 5 - представнику ТОВ "Спільне українсько-австрійське підприємство "Інтервіас Україна" адвокату Ступаку М.О. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );
6, 7 - Державній організації "Служба місцевих автомобільних доріг та розвитку інфраструктури у Вінницькій області" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти (dp_smad@vin.gov.ua);
8, 9 - представнику Державної організації "Служба місцевих автомобільних доріг та розвитку інфраструктури у Вінницькій області" адвокату Ковальчуку Є.М. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );
10 - ТОВ "Водпроект" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС