ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

13 травня 2026 року	Справа №160/8043/25 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скоробогатько Володимир Юрійович, до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скоробогатько Володимир Юрійович, до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд: 
визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, щодо не прийняття, не реєстрації та не доведення до відома командування військової частини НОМЕР_2 рапорту позивача ОСОБА_1 від 04.03.2025 про надання рекомендаційного листа про направлення позивача ОСОБА_1 на МСЕК;
визнати протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 , щодо не прийняття рапорту, не розгляду по суті рапорту позивача ОСОБА_1 від 03.04.2025 про не надання рекомендаційного листа військовою частиною НОМЕР_1 про направлення позивача ОСОБА_1 на МСЕК;
зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 прийняти та розглянути по суті рапорт позивача ОСОБА_1 від 04.03.2025 та надати рекомендаційний лист про направлення позивача ОСОБА_1 на МСЕК;
зобов`язати Міністерство оборони України, прийняти, зареєструвати та довести до відома командування військової частини НОМЕР_1 рапорт позивача ОСОБА_1 від 04.03.2025 про надання рекомендаційного листа військовою частиною НОМЕР_1 про направлення позивача ОСОБА_1 на МСЕК.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 березня 2025 року адвокат позивача звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони України щодо направлення ОСОБА_1 на огляд експертної комісії з оцінювання повсякденного функціонування. Станом на день звернення позивача до суду жодної відповіді по суті рапорту не отримано, рапорт ОСОБА_1 від 04.04.2023 залишився поза увагою. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів, яка виразилась у не забезпеченні розгляду вказаного рапорту, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/8043/25 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Від Військової частини НОМЕР_1 (відповідач-2) надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, відповідач-2 заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач-2 зазначає, що згідно з рапортом ОСОБА_1 від 10.02.2025 який надійшов до військової частини 12.03.2025 за вх. номером №3312, щодо видачі йому у встановленому порядку направлення на огляд експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування, вбачається, що рапорт позивача було зареєстровано та передано на розгляд командуванню військової частини НОМЕР_1 . Однак позивачу не було погоджено видачу такого направлення з обґрунтуванням такої відмови на законних підставах та з посилання на відповідно правову норму. Відтак, рапорт ОСОБА_1 від 10.02.2025, який надійшов до військової частини 12.03.2025 за вх. номером №3312 був прийнятий, зареєстрований та розглянутий по суті, про що, в результаті надано вмотивовану відмову відповідно до норм чинного законодавства. Адвокатський запит ОСОБА_2 від 04.03.2025 №б/н, що надійшов до військової частини від Міністерства оборони України 20.03.2025 №9394/адв, до якого долучено рапорт ОСОБА_1 від 04.03.2025, який аналогічний попередньому рапорту ОСОБА_1 від 10.02.2025, зареєстрований у військовій частині НОМЕР_1 за вх. №1430 від 20.03.2025. Даний запит (в тому числі повторний рапорт позивача) було прийнято, розглянуто та у відповідності до норм чинного законодавства надано вичерпну відповідь по суті рапорту №1073 від 21.03.2025. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт бездіяльності відповідача. Всі звернення були належним чином розглянуті, а відповіді на них надані у визначені строки. Таким чином, позовні вимоги щодо неприйняття рапорту, не розгляду по суті рапорту позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.
У поданому Міністерством оборони України (відповідач-1) відзиві зазначено, що позивач 04 березня 2025 року звернувся саме до військової частини НОМЕР_1 (що не заперечується самим позивачем та підтверджується копією відповідного рапорту), проте шляхом надсилання відповідного рапорту на адресу Міністерства оборони України. Отже, саме до компетенції відповідача-1 входить розв`язання порушених у рапорті питань. Адвокатський запит від Скоробогатько В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 поштове відправлення № 5002700138578 був зареєстровано Департаментом 20.03.2025 за вх. № 9394/адв та шляхом накладення резолюції доведено до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (копія резолюції долучена до відзиву військовою частиною НОМЕР_1 , лист відповідь Департаменті інформаційно-організаційної роботи та контролю Міністерства оборони України додається). При цьому, як вбачається з наданих військовою частиною НОМЕР_1 доказів, 21.03.2025, тобто через 1 день від дня реєстрації та 17 днів від дня відправки рапорту, позивачу було надано відповідь. При цьому згідно із реєстрацією позовної заяви в системі «Електронний суд», можна дійти висновку, що вже через 13 днів представник позивача звернувся до суду про оскарження бездіяльності Відповідачів, що є передчасним та необґрунтованим. Таким чином, відповідач мав розглянути і надати відповідь на звернення позивача у строки, встановлені ст.20 Закону України «Про звернення громадян», відлік яких починається з 20.03.2025. При цьому, зі змісту ст.20 Закону України «Про звернення громадян» видно, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Станом на дату подачі позову у справі, якою є дата формування документу в системі «Електронний суд», яким позовна заява були направлена до суду, а саме, 17.03.2025, не закінчились строки розгляду звернення, встановлені ст.20 Закон України «Про звернення громадян», а оскільки захисту підлягають права позивача, порушення яких повинно мати місце на час звернення до суду, слід дійти висновку про передчасність позовних вимог. Таким чином, відповідач-1 зазначає, що Міністерством оборони України в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства було прийнято звернення позивача, належним чином зареєстроване та доведено до відповідного структурного підрозділу, а отже жодної протиправної бездіяльності Міністерства оборони України не вбачається.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (позивач) через Міністерство оборони України звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 (відповідач-1) із рапортом від 10.02.2025, в якому вказано таке.
ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 . Згідно з постановою ВЛК №10682 від 29.04.2024 він є непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, навчальних центрах, закладах (установах), організаціях, навчальних закладах. У зв`язку з чим, він не може виконувати бойові завдання, обов`язки військової служби через поранення. Травма тяжка. Керуючись положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим Постановою КМУ від 01 грудня 2025 року, та з метою встановлення групи інвалідності, позивач просить видати йому у встановленому порядку направлення на огляд експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування.
Крім цього, адвокат позивача направив до Міністерства оборони України запит від 04.03.2025 б/не, в якому просив прийняти, зареєструвати та розглянути по суті рапорти ОСОБА_1 від 04.03.2025 та терміново прийняти рішення по суті рапортів, а саме направлення ОСОБА_1 на оцінювання повсякденного функціонування особи з метою встановлення групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності/визначення потреби в допоміжних засобах реабілітації, про що видати ОСОБА_1 у встановленому порядку направлення на проходження оцінювання повсякденного функціонування.
До запиту був приєднаний рапорт позивача від 04.03.2025, зміст якого відповідає рапорту від 10.02.2025.
Позивач у позовній заяві вказує, що станом на час подачі позову до суду, рапорт позивача розглянутий не був, що є протиправною бездіяльності, тому позивач і звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту визначає Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531 (далі Порядок №531).
Пунктом 2 Розділу І Порядку №531 передбачено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника).
У Розділі ІІ Порядку №531 вказано, що рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.
Усні рапорти розглядаються негайно, але не пізніше ніж у строки, для розгляду рапортів у паперовій формі, визначені пунктом 9 розділу III цього Порядку.
Відповідь на усний рапорт надається усно.
Розділом III Порядку №531 встановлені особливості подання та розгляду рапортів у паперовій формі.
Так, у паперовому рапорті військовослужбовець вказує:
найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок «Рапорт»; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.
Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.
Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку
Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.
Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.
Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.
Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).
Усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства.
Забороняється:
1) встановлювати будь-які інші вимоги щодо форми та змісту паперового рапорту, що не передбачені цим Порядком, у тому числі стосовно:
подання рапортів з окремих питань виключно написаними власноруч або друкованим способом;
недотримання вимог щодо розміру полів, відступів, шрифтів, кольору чорнила чи друку, розміру та якості паперу тощо, які не передбачені цим Порядком;
наявності граматичних, синтаксичних чи інших помилок, які не впливають на суть рапорту;
2) відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо;
3) вимагати від військовослужбовця попереднього усного погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень цього Порядку;
4) відмовляти у прийнятті (реєстрації) власноруч написаних рапортів військовослужбовців.
Початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.
Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.
У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.
Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:
1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;
2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Як зазначено вище, позивач звернувся через Міністерство оборони України до відповідача-1 із рапортом від 10.02.2025, в якому, керуючись Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, просив видати йому направлення на огляд експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування.
Крім цього, адвокат позивача направив до Міністерства оборони України запит, в якому просив прийняти, зареєструвати та розглянути по суті рапорти ОСОБА_1 від 04.03.2025 та терміново прийняти рішення по суті рапортів, а саме направлення ОСОБА_1 на оцінювання повсякденного функціонування особи з метою встановлення групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності/визначення потреби в допоміжних засобах реабілітації, про що видати ОСОБА_1 у встановленому порядку направлення на проходження оцінювання повсякденного функціонування.
До запиту був приєднаний рапорт позивача від 04.03.2025, зміст якого відповідає рапорту від 10.02.2025.
Позивач у позові вказує, що станом на час подання позовної заяви до суду рапорт розглянутий не був.
Проте, суд указує, що до матеріалів справи відповідачем-2 був наданий рапорт позивача від 10.02.2025, який був зареєстрований у Військовій частині НОМЕР_1 12.03.2025 вх. №3312.
На цьому примірнику рапорту є напис такого змісту: «не погоджую (згідно з пунктом 17 Порядку оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15.11.2024 №1338. Нач.мед. м-р м/с П.Коломієць».
Також відповідач-2 надав відповідь від 21.03.2025 №1073 на запит адвоката позивача.
У відповіді повідомлено, що згідно з пунктом 17 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 25.11.2024 №1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи, оцінювання проводиться за електронним направленням, що сформоване в електронній системі лікарем: лікуючим лікарем з надання первинної медичної допомоги, лікуючим лікарем з надання спеціалізованої медичної допомоги після проведення необхідних діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності ознак, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи». У Військовій частині НОМЕР_1 відсутній доступ до електронної системи, в якій формується дане направлення, відповідно видати його у встановленому порядку ОСОБА_1 не є можливим.
Враховуючи положення Порядку №531, а також те, що на примірнику рапорту позивача є резолюція про непогодження рапорту, суд зазначає, що рапорт позивача був розглянутий.
Водночас, суд указує, що Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України №531 не містить положень про те, яким чином резолюція, яка свідчить про надання відповіді на паперовий запит, має бути доведена до відома військовослужбовця, який цей рапорт подав.
Проте, це не позбавляє військову частину обов`язку повідомити військовослужбовця про результати розгляду рапорту.
До того ж, у резолюції Адміністрації державної спеціальної служби транспорту від 20.03.2025 №10042, яка зареєстрована у Військовій частині НОМЕР_1 20.0.2025 вх. №1430, вказано про те, що відповідно до вимог законодавства України організувати опрацювання та надати відповідь автору звернення у визначений термін. Копі відповіді заявнику повинна бути в історії опрацювання документа для зняття з контролю.
У спірних правовідносинах, відповідач-2 не надав до суду доказів, які б підтверджували інформування позивача про не погодження питання, яке він порушив у своєму рапорті.
Не надано доказів і того, що відповідь на запит адвоката позивача, який стосувався спірного у цій справі рапорту, була направлена і отримана адвокатом.
Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про:
визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не повідомлення позивача про результати розгляду рапорту від 10.02.2025 про надання направлення на огляд експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування;
зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повідомити позивача про результати розгляду рапорту від 10.02.2025 про надання направлення на огляд експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 надати рекомендаційний лист про направлення позивача на МСЕК, суд указує таке.
З огляду на те, що рапорт позивача був розглянутий, але не був доведений до відома позивача, а також те, що на рапорті є резолюція про не погодження порушеного позивачем питання, яка позивачем не оскаржена, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є передчасними, відповідно, суд відмовляє в їх задоволенні.
У позовній заяві позивач також заявляє позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не прийняття, не реєстрації та не доведення до відома командування військової частини НОМЕР_2 рапорту позивача ОСОБА_1 від 04.03.2025 про надання рекомендаційного листа про направлення позивача ОСОБА_1 на МСЕК та зобов`язання Міністерства оборони України прийняти, зареєструвати та довести до відома командування військової частини НОМЕР_1 рапорт позивача ОСОБА_1 від 04.03.2025 про надання рекомендаційного листа військовою частиною НОМЕР_1 про направлення позивача ОСОБА_1 на МСЕК.
Щодо цих позовних вимог суд зазначає, що резолюція Адміністрації державної спеціальної служби транспорту від 20.03.2025 №10042, яка зареєстрована у Військовій частині НОМЕР_1 20.0.2025 вх. №1430, свідчить про те, що рапорт позивача був доведений Міністерством оборони України до командування Військової частини НОМЕР_1 , тому суд відмовляє у задоволенні позовної заяви у вказаній частині позовних вимог.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовна заява у цій справі є такою, що підлягає задоволенню частково.
З огляду на положення ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не повідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду рапорту від 10.02.2025 про надання направлення на огляд експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду рапорту від 10.02.2025 про надання направлення на огляд експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування.
В іншій частині позовних вимог, у їх задоволенні відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 .
Відповідач-1: Міністерство оборони України.
Відповідач-2: Військова частина НОМЕР_1 .

Суддя Н.В. Кучугурна