Справа № 214/4981/23
2/214/2879/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
04 червня 2026 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Сіденка С. І.
при секретарі – Розстальної К. В.
позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Захарова О. Ю.,
представника відповідач – Мірошніченко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Домоуправління №2 Криворізької квартирно -експлуатаційної частини про визнання права, покладення зобов`язання виконати певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 06 липня 2023 року, в якій просив суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право перебування на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, починаючи ще з дати постановки на цей облік, тобто з 11.12.1996 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням усього попереднього часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, починаючи ще з дати постановки на цей облік, тобто з 11.12.1996 року.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу у Збройних Силах України 01.08.1991 року. 17.08.2017 року, був звільнений з військової служби у відставку ЗСУ наказом КНГУ від 03.08.2017 року №105 о/с за ст. 26 ч. 6 п. ”б” (за станом здоров`я) Закону України ”Про військовий обов`язок і військову службу”. Виключений зі списків частини 17.08.2017 року №202. Згідно довідки № 21 від 25.04.2003 року, виданої Шепетівською квартирно експлуатаційною частиною району Міністерства оборони України, вбачається, що громадяни перебувають на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 з 11.12.1996 року, складом сім`ї з 3 осіб. Проживав у гуртожитку. Після звільнення з військової служби, повстало квартирне питання, а саме про отримання ОСОБА_1 квартири, по заяк за весь час служби, він з сім`єю проживав у орендованій квартирі у м. Кривому Розі. Однак, як вбачається з довідки №82 від 21.08.2019 року, за період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 , а саме з 13.09.2010 року по 17.08.2017 року, ОСОБА_1 , на квартирному обліку не перебував та житлом не забезпечувався. Також, як вбачається з відповіді №Ч-30/8-1635 від 30.08.2019 року, ОСОБА_1 з родиною на квартирному обліку не перебував. Про це свідчить відсутність квартирної справи та відсутність в списках військовослужбовців, які перебувають на квартирному обліку частини. Крім того, в пояснювальній від діловода технічної частини ОСОБА_2 , було зазначено, що підполковник ОСОБА_1 , на квартирному обліку не перебував, та де знаходиться документи підполковника ОСОБА_1 , вона не знає, вона їх не реєструвала та на комісії вони не розглядались. Маю вислугу на військовій службі більше 20 років, та з 25.04.2003 року, перебуває на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 з 11.12.1996 року, складом сім`ї з 3 осіб. Підстав для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку відсутні, а відтак за ним зберігається право перебувати на цьому обліку до одержання постійного житла.
Ухвалою від 05.10.2023 (суддя ОСОБА_3 ) прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 72).
У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденку С. І.
Ухвалою суду у новому складі від 11.06.2024 прийнято до розгляду цивільну справу, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
03 березня 2025 року від представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшло клопотання про закриття провадження у справі оскільки в резолютивній частині позовної заяви містяться вимоги щодо визначення бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Таким чим позивачем оспорюється бездіяльність суб`єкта владних повноважень отже на думку відповідача справа повинна розглядатися в адміністративним судом. А тому відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року провадження по справі позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Домоуправління №2 Криворізької квартирно-експлуатаційної частини про визнання права, покладення зобов`язання виконати певні дії закрито.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року, ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року скасовано, а матеріали справити направлено для продовження розгляду справи.
25.05.2026 року від представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшли пояснення по справі, ознайомившись з позовними вимогами, позивача зазначає, що він з вимогами не згоден та не визнає їх із наступних підстав, позивач ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України в період з 13.09.2010 по 17.08.2017 року та відповідно до наказу Командувача НГУ від 03.08.2017 №105 о/с звільнений з військової служби у відставку з 17.08.2017. Статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців житлом або за їхнім бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло відповідно до цього Закону та інших законів України.
На виконання даної норми Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03 серпня 2006 року № 1081 якою затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (надалі – Порядок 1081). Також Національною гвардією України з метою забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями на підставі статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ від 03.08.2006 № 1081 видано наказ від 28.07.2007 № 278, яким затверджено Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень (надалі – Інструкція 278). Так в даних нормативних актах передбачений порядок взяття військовослужбовців на квартирний облік та порядок надання житлових приміщень для проживання. 
Відповідно до п.п. 22 - 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. № 1081 – визначено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У пункті 26 Порядку 1081 визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Пунктом 3.17 Інструкції 278 передбачено, що даний Рапорт про взяття на квартирний облік за новим місцем служби надається в місячний термін.
Пунктом 3.8 Інструкції 278 визначено, що військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлово-побутової комісії військової частини, 
затвердженим командиром військової частини. Пунктом 3.9 Інструкції 278 визначено, що до рапорту додаються: довідка з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї (Ф.3) 
(додаток 7); витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи; документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.
Інші документи житлова комісія запитує в разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, а також у громадян. 
У пункті 3.13. Інструкції 278 зазначено, що на кожного військовослужбовця, узятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, яка є документом суворої 
звітності. Обліковій справі надається номер, відповідний номеру 
книги обліку осіб, що перебувають на черзі для одержання житлового 
приміщення. Ця книга є документом суворої звітності. Облікові справи 
зберігаються як документи суворої звітності за місцем квартирного 
обліку. Після надання військовослужбовцям житла для постійного 
проживання облікові справи зберігаються не менше 5 років у 
виконавчому органі районної, міської, районної в місті ради. Після 
закінчення зазначеного строку справа знищується в установленому 
порядку. 
Пунктом 3.14. Інструкції 278 визначено, що щороку у військових частинах, де самостійно провадиться квартирний облік, у період з 1 жовтня до 31 грудня відбувається перереєстрація осіб, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи військовослужбовців. 
Також, слід зазначити, що п. 3.15 Інструкції та п. 30 Порядку 1081 Військовослужбовці знімаються з квартирного обліку в разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого потреба в наданні 
житла минула; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали 
підставою для зарахування на квартирний облік; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби через службову невідповідність, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; в інших випадках, передбачених законодавством. 
З даного приводу необхідно зазначити, що вироком Марківського районного суду Луганської області від 01.04.2015 судова справа № 417/238/15-к ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України. Враховуючи вище викладене можливо дійти висновку, що Позивачем було порушено порядок подання документів взяття на квартирний облік та перебування на обліку, а саме не було на протязі місяця після зарахування в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України подано рапорт про взяття на квартирний облік, щороку не подавались рапорти про перебування на квартирному обліку, як особі яка потребує поліпшення житлових умов, а також слід врахувати факт засудження у 2015 році Марківським районним судом Луганської області.
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів не застосовувались.
Присутній в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 ,позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. На момент пред`явлення даного позову він потребував поліпшення житлових умов та прийняттям відповідачем незаконного рішення про зняття його з квартирного обліку.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у поясненнях.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу у Збройних Силах України 01.08.1991 року.
17.08.2017 року, був звільнений з військової служби у відставку ЗСУ наказом КНГУ від 03.08.2017 року №105 о/с за ст. 26 ч. 6 п. ”б” (за станом здоров`я) Закону України ”Про військовий обов`язок і військову службу”. Виключений зі списків частини 17.08.2017 року №202. 
Згідно довідки № 21 від 25.04.2003 року, виданої Шепетівською квартирно експлуатаційною частиною району Міністерства оборони України, вбачається, що перебває квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 з 11.12.1996 року, складом сім`ї з 3 осіб. 
Вироком Марківського районного суду Луганської області від 01.04.2015 судова справа № 417/238/15-к ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України. 
Вважаючи рішення житлово-побутової комісії ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України про зняття позивача разом з сім`єю з квартирного обліку незаконним та протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Частинами 1 та 2 ст. 9 ЖК Української РСР визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011) (у редакції станом на дату прийняття оскаржуваного рішення), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до абзаців 1, 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону №2011 держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Підстави для зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, за винятком випадків одержання житла з державного житлового фонду або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, визначено ч.2 ст. 40 ЖК УРСР.
До таких підстав відноситься:
- поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;
- виїзд на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;
- припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства;
- засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців;
- подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.
Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.
Аналогічні за своїм змістом підстави для зняття з квартирного обліку військовослужбовців передбачені у п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081. При цьому вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.
За загальним правилом, сформульованим у ст. 31 ЖК УРСР, поліпшення житлових умов полягає в наданні житлового приміщення, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. В основі даної норми – принцип забезпечення жилими приміщеннями кожної сім`ї. У ст. 34 ЖК УРСР визначено підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.
Аналогічні за своїм змістом підстави для зняття з квартирного обліку військовослужбовців передбачені у п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081. При цьому вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.
За загальним правилом, сформульованим у ст.31 ЖК УРСР, поліпшення житлових умов полягає в наданні житлового приміщення, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. В основі даної норми – принцип забезпечення жилими приміщеннями кожної сім`ї. У ст.34 ЖК УРСР визначено підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , не ставав на на квартирний облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов, будь-якого житла у власності чи користуванні, він не мав.
Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. № 1081 – визначено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. 
У пункті 26 Порядку 1081 визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Пунктом 3.17 Інструкції 278 передбачено, що даний Рапорт про взяття на квартирний облік за новим місцем служби надається в місячний термін.
Пунктом 3.8 Інструкції 278 визначено, що військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлово-побутової комісії військової частини, 
затвердженим командиром військової частини
Пунктом 3.9 Інструкції 278 визначено, що до рапорту додаються:
довідка з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї (Ф.3) 
(додаток 7); витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї;довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи; документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.
Інші документи житлова комісія запитує в разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, а також у громадян. 
У пункті 3.13. Інструкції 278 зазначено, що на кожного військовослужбовця, узятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, яка є документом суворої 
звітності. Обліковій справі надається номер, відповідний номеру 
книги обліку осіб, що перебувають на черзі для одержання житлового 
приміщення.
Ця книга є документом суворої звітності. Облікові справи 
зберігаються як документи суворої звітності за місцем квартирного 
обліку. Після надання військовослужбовцям житла для постійного 
проживання облікові справи зберігаються не менше 5 років у 
виконавчому органі районної, міської, районної в місті ради. Після 
закінчення зазначеного строку справа знищується в установленому 
порядку. 
Пунктом 3.14. Інструкції 278 визначено, що щороку у військових частинах, де самостійно провадиться квартирний облік, у період з 1 жовтня до 31 грудня відбувається перереєстрація осіб, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи військовослужбовців. 
Також, слід зазначити, що п. 3.15 Інструкції та п. 30 Порядку 1081 Військовослужбовці знімаються з квартирного обліку в разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого потреба в наданні 
житла минула; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали 
підставою для зарахування на квартирний облік; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк 
понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби через службову невідповідність, у зв`язку з систематичним невиконанням умов 
контракту військовослужбовцем; в інших випадках, передбачених законодавством. 
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які посилаються сторони, суд встановив наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Частина 2 ст. 50 ЖК передбачає, що при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев`ять років, крім подружжя.
Таким чином ОСОБА_1 , не довів суду про необхідністю поліпшення житлових умов, на що претендує позивач згідно мотивів позову.
На виконання пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03 серпня 2006 року № 1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Пункт 4 вищевказаного порядку передбачено, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язок, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.
Відповідно до довідки №82 від 21.08.2019 року, за період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 , а саме з 13.09.2010 року по 17.08.2017 року, ОСОБА_1 , на квартирному обліку не перебував та житлом не забезпечувався.
Відповідно до довідки №82 від 21.08.2019 року, за період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 , а саме з 13.09.2010 року по 17.08.2017 року, ОСОБА_1 , на квартирному обліку не перебував та житлом не забезпечувався.
Згідно інформації від 04.09.2025 року № 020 начальника Домоуправління №2 Криворізької квартирно - експлуатаційної частини, зазначено що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, є структурним підрозділом МВС та військова частина, однак немає ніякого відношення до ДУ-2Криворізької КЕЧ району не мають. 
Відповідно до відповіді №Ч-30/8-1635 від 30.08.2019 року, ОСОБА_1 з родиною на квартирному обліку не перебував. Рапорт не подавав.Отже із змісту позовної заяви та пояснень позивача наданих в судовому засіданні вбачається, що позивач мотивуючи свої вимоги, вважає, що його право було порушено, однак не доведено. 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст. 16 ЦК України)
Оскільки як вказано вище, питання забезпечення військовослужбовців житлом вирішується нормативно-правовими актами уповноважених представників Збройних Сил України, суд вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушених на його думку цивільних прав та інтересів, а саме заявляючи вимогу про визнання права та зобов`язання відповідача до вчинення дій позивач не оскаржує рішення, яким вирішено питання перебування позивача на квартирному обліку.
Отже беручи до уваги, що позивач у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» був забезпечений житловим приміщенням, яке в подальшому відчужив та враховуючи неналежний спосіб захисту обраний позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та відмову у задоволенні пред`явлених ним вимог. Відтак, витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Домоуправління №2 Криворізької квартирно -експлуатаційної частини про визнання права, покладення зобов`язання виконати певні дії.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дати складання повного рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовнено 10 червня 2026 року.

Суддя Сіденко С.І.