Справа № 373/432/26
Провадження № 2/373/852/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року       м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Опанасюка І.О., 
за участю:
секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/432/26 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
Представник позивача Ярослав Сердійчук звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором №4253159 від 14.12.2021 у розмірі 61060 грн 00 коп. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн 00 коп.
Позов обґрунтовано тим, що 14.12.2021між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4253159.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн 00 коп.
Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок.
Договір укладався в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця.
Позивач вказує, що позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, у порядку передбаченому умовами договору. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, що стало підставою для звернення до суду.
За кредитним договором відбувалось відступлення права вимоги, а саме, 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРСТВО» був укладений договір факторингу №26-07/2024, згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРСТВО» права грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №4253159.
Загальний розмір заборгованості заявлений до стягнення у позові, за договором №4253159 від 14.12.2021, станом на день формування позовної заяви становить 61060 грн 00 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 20000 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 41060 грн 00 коп. 

Рух справи в суді.
12.03.2026 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник позивача клопотав про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, за його відсутності за наявними в справі доказами. 
За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 12.03.2026 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» були витребувані докази щодо того чи було емітовано на ім`я відповідача платіжну картку, для обслуговування банківського рахунку та повний номер даного рахунку, а також чи були зараховані грошові кошти на банківський рахунок відповідача у період з 14.12.2021 по 24.12.2021та виписки про рух грошових коштів по банківському рахунку. 
Відповідь банку – лист від 24.03.2026 № 20.1.0.0.0/7-260318/57722-БТ із додатком (випискою по рахунку) надійшла до суду 12.04.2026. 
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, також не подано заяв або клопотань, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 

Судом встановлено наступне.
14.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №4253159 в електронному виді з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи (далі за текстом – Договір), на суму 20000 грн 00 коп.; строк кредиту 30 днів, з 14.12.2021 по 13.01.2022; проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 60 грн 00 коп., в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка). 
Відповідно до п.1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом - 60 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Пунктом 2.3.1.2. передбачена Пролонгація Договору на стандартних (базових) умовах: за правилами якої позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не
може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
У додатку №1 до договору про споживчий кредит №4253159 від 14.12.2021 – графік платежів, зазначена дата видачі кредиту та дата платежу; строк на який надано кредит – 30 днів; сума кредиту – 20000 грн 00 коп.; проценти за користування кредитом – 60 грн 00 коп.; загальна вартість кредиту – 20060 грн 00 коп. та визначено порядок його сплати.
Паспорт споживчого кредиту (додаток №2 до Договору) містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію. 
Надана копія анкети-заяви на кредит №4253159 містить інформацію про анкетні дані ОСОБА_1 , суму кредиту, строк кредиту, дату повернення кредиту, суму процентів за користування кредиту.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким укладено договір №4253159 від 14.12.2021 ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора – Z32613, дата відправки ідентифікатора позичальнику - 14.12.2021.
Відповідно до умов Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. 
Відповідно до квитанції ID платежу АК КБ «ПРИВАТБАНК» перерахувало кошти від ТОВ «МІЛОАН» через систему платежів LigPay у розмірі 20000 грн 00 коп. на рахунок НОМЕР_1 *11 за договором №4253159 14.12.2021.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 12.03.2026 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 так відкрито банківський рахунок (IBAN НОМЕР_3 ).
Також, на виконання зазначеної ухвали суду від 12.03.2026, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листом від 24.03.2026 № 20.1.0.0.0/7-260318/57722-БТ, надав виписку по рахунку НОМЕР_3 (банківська карта № НОМЕР_2 ) за період з 14.12.2021 по 24.12.2021, що належить ОСОБА_1 , відповідно до якого, 14.12.2021 на картку був зарахований грошовий переказ від «Мілоан» у розмірі 20000 грн 00 коп.
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за договором №4253159 позичальника ОСОБА_1 , наданого ТОВ «МІЛОАН», заборгованість за кредитом складає – 20000 грн 00 коп., по процентам за користування кредитом – 41060 грн 00 коп., а всього 61060 грн 00 коп.
Набуття прав нового кредитора, з боку позивача підтверджено наступним.
26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №26-07/2024 відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах боржників. 
Відповідно до платіжної інструкції №448090005 від 26.07.2024 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перерахувало кошти у розмірі 3310395 грн 81 коп. ТОВ «МІЛОАН» згідно договору факторингу «26007/2024 від 26 липня 2024 року. 
У такий спосіб, судом встановлено, що право вимоги за договором про споживчий кредит №4253159, укладеним 14.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС».
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №4253159 позичальника ОСОБА_1 , наданого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», станом на 27.01.2026 заборгованість по тілу кредиту складає – 20000 грн 00 коп., за відсотками – 41060 грн 00 коп., а всього 61060 грн 00 коп.

Норми права застосовані судом.
Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Висновки суду.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Предметом доказування у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором позики), укладеним за допомогою електронних засобів, складають такі обставини: факт укладення цього договору, а також факт перерахування позикових коштів позичальнику в сумі, що відповідає умовам договору. 
В даній справі договір про споживчий кредит №4253159 від 14.12.2021, додатки до нього, підписано позичальником (відповідачем) шляхом накладення електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора Z32613.
Кредитні кошти в сумі 20000 грн 00,00 грн. за кредитним договором №4253159 від 14.12.2021 отримані відповідачем 14.12.2021, що підтверджено банківською випискою про рух коштів по особовому рахунку НОМЕР_3 , відкритому у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на ім`я ОСОБА_1 (карта № НОМЕР_2 ).
Отже, договір про споживчий кредит №4253159 від 14.12.2021 року є укладеним в розумінні статті 1046 ЦК України.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Договір №4253159 від 14.12.2021 та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Укладення Кредитного договору здійснене в електронній формі в особистому кабінеті ОСОБА_1 , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечений відповідачу через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.
Отже, оскільки встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти, але свого зобов`язання за кредитним договором не виконав, підтвердження погашення заборгованості за тілом кредиту суду не надано, то заявлену до стягнення заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 20000.00 грн суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
Щодо відсотків за користування кредитом.
Відсотки за користування кредитом нараховувались первісним кредитором відповідно до умов Договору, який був схвалений відповідачем ( з урахуванням пролонгації Договору визначеної Пунктом 2.3.1.2.) на період користування кредитними коштами з моменту отримання позичальником кредитних коштів до відступлення права вимоги за договором факторингу №26-07/2024. 
Припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Вимога про дострокове погашення заборгованості не заявлялась.
Отже, проценти за користування кредитом нараховувались первісним кредитором – ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов договору №4253159 від 14.12.2021 та в межах строку його дії, як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором у відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
Розмір заявлених до стягнення відсотків в сумі 41060.00 грн. (узгоджується із умовами договору та підтверджений розрахунком заборгованості доданим до позову. 
Право позивача, як нового кредитора за договором №4253159 від 14.12.2021, підтверджено суду договором відступлення права вимоги № 26-07/2024 та передбачено кредитним договором №4253159 від 14.12.2021, а відтак є підтвердженим.
Таким чином, заявлена до стягнення заборгованість відповідача за тілом кредиту в розмірі 20000.00 гривень та відсотками за користування кредитом в сумі 41060.00 гривень за Договором про споживчий кредит №4253159 від 14.12.2021 доведена належними та допустимими доказами, та вимоги позивача про її стягнення підлягають задоволенню. 
Інших сум до стягнення за кредитним договором не заявлено.

Вирішення судових витрат.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)
Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено Договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, відповідно до умов якого виконавець взяв на себе зобов`язання надати замовнику визначену цим Договором правову допомогу щодо представництва та захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта.
Згідно Заявки на надання юридичної допомоги № «m» яка не містить дати її складення та Акту наданих послуг б/н, підписаного сторонами Договору про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, адвокатом наведено перелік наданих юридичних послуг та їх вартість щодо вирішення спору про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
В той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Проаналізувавши вищедосліджені докази, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на правничу допомогу згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, а саме: на суму 5 000,00 грн., що є сумою гонорару адвоката, яка підлягає відшкодуванню відповідачем щодо задоволеної частини позову, обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, пропорційно сумі задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором№4253159 від 14.12.2021 задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Кредитним договором №4253159 від 14.12.2021 року у розмірі 61060 (шістдесят одна тисяча шістдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., а всього на загальну суму 7 662 (сім тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» – місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, 03150; код ЄДРПОУ 42640371;
відповідач – ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І. О. Опанасюк