ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/21694/20 Суддя (судді) першої інстанції: Крилова М.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М.,
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України, Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України, Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просив:
визнати незаконним та скасувати рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 НГУ, оформлене протоколом житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 НГУ від 28 листопада 2019 року №21, а також зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити позивача на квартирному обліку з 15 березня 2005 року;
визнати незаконним та скасувати рішення Центральної житлово-побутової комісії Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом Центральної житлово-побутової комісії Центральної житлово-побутової комісії Головного управління Національної гвардії України від 26 лютого 2020 року №3, а також зобов`язати Головне управління НГУ поновити позивача на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 15 березня 2005 року;
визнати незаконним та скасувати рішення Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації, оформлене Розпорядженням від 02 квітня 2020 року № 375, а також зобов`язати Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію поновити позивача на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 15 березня 2005 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки відповідачі зняли позивача з квартирного обліку у зв`язку з неточностями в документах, які позивач зміг лише отримати у червні 2020 року та повідомляв про це їх. Однак, вказана враховано не було, у зв`язку з чим, вказані рішення підлягають скасуванню.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року позов задоволено. Постановою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року апеляційні скарги відповідача Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року скасовано. Провадження у справі закрито.
Ухвалою Київського апеляційного суду 26 вересня 2022 року передано справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для вирішення в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 760/21694/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 04 листопада 1993 року по 06 листопада 2009 року позивач проходив військову службу за контрактом у внутрішніх військах МВС України у військовому званні старшого прапорщика (з березня 2014 року Національна гвардія України).
Наказом начальника управління ІНФОРМАЦІЯ_1 внутрішніх військ МВС України від 09.10.2009, позивач був звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України за станом здоров`я та 06.11.2009 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України. На дату виключення зі списків особового складу позивач мав наступну вислугу років, а саме: у календарному обчисленні 18 років 01 місяць 07 днів; у пільговому обчисленні 23 роки 00 місяців 19 днів (витяг з наказу №214 від 06.11.2009).
15 березня 2005 року рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 позивача було зараховано разом з родиною (дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 ) на квартирний облік до черги на першочергове отримання житла, як особа, яка потребувала поліпшення житлових умов та має статус учасника бойових дій (протокол від 15.03.2005 № 4).
Вказане рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 було затверджено Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією (Розпорядження від 28.07.2005 № 954).
Після звільнення з військової служби, позивач разом з родиною і надалі перебував на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України та після реформування у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, як такий, що потребував поліпшення житлових умов, та був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я (п 3.21. Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2007 № 278 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 серпня 2007 р. за № 942/14209).
Водночас, 28.11.2019 рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 НГУ було знято з квартирного обліку дружину, доньку ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 (протокол від 28.11.2019 № 21).
У подальшому, вказане рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 було затверджено Центральною житлово-побутовою комісією Головного управління Національної гвардії України, в якому було знято з квартирного обліку в тому числі і позивача разом з родиною (протокол від 26.02.2020 № 3).
Дані рішення ЖПК було затверджено Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією (Розпорядження від 02.04.2020 № 375).
Позивач вважає вказані рішення незаконними, оскільки відповідачі зняли його у зв`язку з неточностями в документах, які позивач зміг лише отримати у червні 2020 року та повідомляв про це їх, однак, вказаного враховано не було. Наведене і зумовило на звернення до суду з даним позовом. 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що, оскільки позивача неоднарозово письмово повідомляли про необхідність надання додаткових документів, відповідач запрошував позивача на засідання житлової комісії, коли вирішувалось питання про зняття його з квартирного обліку, приймаючи оскаржені рішення, відповідачі діяли у межах та в спосіб, встанолвенні законодавством України.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк:
- комісією Військової частини допущено формальну процедуру повідомлення позивача за допомогою засобів поштового зв`язку за тією ж адресою, за якою знаходиться сама ж Військова частина, а також позивач фізично не мав можливості надати ряд витребовуваних документів через те, що не проживав уже як із своєю на той час колишньою дружиною так і повнолітніми доньками;
- більш того, позивач з 09.10.2009 року є звільненим із військової служби, і на території Військової частини просто був зареєстрованим, оскільки іншого житла у власності він, як на той час так і досі не набув, але місце проживання його було точно не за тією адресою, за якою здійснювалось направлення повідомлень про необхіднясть участі в засіданні Комісії. На той час, місцем тимчасового проживання позивача була адреса: АДРЕСА_1 . Крім того, у Комісії були відомі і інші засоби зв`язку, зокрема телефонного, якими своєчасно не скористалися для належного повідомлення позивача;
- судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки, що підставою зняття з квартирного обліку позивача та членів його сім`ї чітко вказано в оскаржуваних рішень, а саме з 2-х підстав: поліпшення житлових умов, внаслідок чого, відпала потреба в наданні житла; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Стаття 31 Житлового кодексу України (найменування кодексу згідно Закону України «Про дерадянізацію законодавства України») (далі - ЖК України), визначає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Статтею 34 ЖК України, визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.
Пунктом 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
За змістом абз. 1 п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
За змістом ст. 43 ЖК України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.
Згідно з п. 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23.12.1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03.12.1995 року № 20 (далі Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України), військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.
Відповідно до п. п. 12, 13, 34 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік; довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад). Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій.
Військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.
Отже, всі питання, пов`язані із забезпеченням жилою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби.
Положенням, чітко визначено, що датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесено рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік, а всі питання, пов`язані із забезпеченням жилою площею військовослужбовців, мають вирішуватися за місцем проходження ними служби. На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформляється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку, довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи. Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій. Аналогічні положення містяться й у Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470.
Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень. На підставі даного наказу № 577 наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 втратив чинність.
Надалі, наказ Міністра оборони України № 577 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».
Наказ Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі - Інструкція № 380).
Відповідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - Порядок № 1081) затвердив порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.
Згідно з пунктом 29 даного Порядку, військовослужбовцям, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центра комплектуваннятасоціальноїпідтримки і відповідних квартирно-експлуатаційнихорганахта користуються правом позачергового одержання житла.
Згідно п. 4 Порядку № 1081, центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.
Порядком № 1081, визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Пункт 23 Порядку № 1081, визначає, що для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).
Пунктом 24 Порядку № 1081, встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.
У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.
Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.
Пунктом 29 Порядку, передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 року затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція № 380).
Відповідно до п. 1 р. VІ Інструкції № 380, житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Пунктом 6 р. І Інструкції № 380, передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей до одержання ними жилого приміщення для постійного проживання мають право зареєструватися у військовій частині за її місцезнаходженням.
Пунктом 1 р. ІІ Інструкції № 380, визначено що, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії.
Основною формою роботи житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є засідання (збори). Засідання (збори) є правочинними, якщо на них присутні більше ніж 2/3 членів комісії. Рішення приймається відкритим голосуванням за умови 50 % загальної кількості членів житлової комісії плюс 1 голос. (п. 4 Розділу ІІ Інструкції № 380).
Відповідно до п. п. 7, 8 р. ІІ Інструкції № 380 житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення, серед іншого, щодо зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.
Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.
Згідно положень п. 16 р. VI житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) щороку проводять інвентаризацію облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, що перебувають на обліку, під час якої перевіряються житлові умови (за необхідності), а також оновлюються документи, що містяться в облікових справах.
Підпунктом 1 пункту 15 розділу II Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470 (далі - Правила) передбачено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті.
Пунктом 20 розділу II Правил громадяни беруться на квартирний облік: за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу.
Пунктом 25 розділу II Правил передбачено, що виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, проводяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.
Пунктом 28 розділу II Правил передбачено, що зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку).
При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи.
Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що засіданням ЖПК військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2019 року (протокол №7) ухвалено направити рекомендований лист позивачу за адресою його реєстрації щодо оновлення матеріалів своє квартирної справи.
Листом від 15.05.2019 № 1/30/9/4-646 зобов`язано позивача надати документи до квартирної (облікової) справи, саме: копія паспорту; копія ІНН; довідка з воєнкомату; довідка про склад родини; довідка про перебування на квартирному обліку за місцем роботи дружини; довідка про перебування на квартирному обліку за місцем роботи дітей; копія паспорту та ІНН дружини; копії паспорту та ІНН дітей; довідка щодо перебування на квартирному обліку з в/ч; витяг з державного реєстру про нерухоме майно всіх членів родини.
Також, на засідання ЖПК військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2019 року (протокол № 13) ухвалено повторно направити рекомендований лист позивачу за адресою його та запросити його письмово на засідання ЖПК, яке відбудеться 30.07.2019 о 16 год., щодо зняття його з квартирного обліку, згідно з ст. 34 та п. 1,5 ст. 40 Житлового кодексу України, абз. 1,4 п. 40 Порядку та абз. 1, 2 п. 3.15 Інструкції.
Листом від 02.07.2019 № 1/30/9/5-993, відповідач надіслав позивачу запрошення на засідання ЖПК військової частини НОМЕР_1 щодо питання про зняття з квартирного обліку.
На засідання ЖПК Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2019 (протокол № 20) ухвалено направити рекомендований лист позивачу за адресою його реєстрації та запросити його та членів його сім`ї, дружину та доньок на засідання ЖПК, яке відбудеться 28.11.2019 о 16 год.
Листом від 12.11.2019 № 1/30/9/5-1610 відповідача було повідомлено, що в ході перевірки квартирної справи були виявлені обставини, які можуть бути підставою для зняття з квартирного обліку військової частини. У квартирній справі відсутні наступні документи: довідка з військкомату; довідка про склад родини; довідка про перебування на квартирному обліку за місцем роботи дружини; довідка про перебування на квартирному обліку за місцем роботи дітей; копія паспорту дружини; копії паспорту дітей; довідка щодо перебування на квартирному обліку з в/ч.
На засіданні ЖПК військової частини НОМЕР_1 від 28.11.2019 (протокол №21) ухвалено зняти членів сім`ї позивача з квартирного обліку військової частини, а також зобов`язання протягом 30 діб знятися з реєстрації.
У подальшому, на засіданні центральної житлово-побутової комісії Головного управління Національної гвардії України від 26.02.2020 (протокол № 3) було затверджено рішення командування та ЖПК військової частини НОМЕР_1 стосовно зняття з квартирного обліку позивача з родиною складом 4 особи, відповідно до п. 3.15 Інструкції.
Тож, з наведеного слідує, що і було враховано і судом першої інстанції, житлово-побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 неодноразово було попереджено позивача про необхідність надання додаткових документів до квартирної (облікової) справи (лист від 15.05.2019 № 1/30/9/4-646 та лист від 02.07.2019 року № 1/30/9/5-993, які були отриманні позивачем особисто). Позивачем витребувані документи були надані частково, проте не у повному обсязі, адже до матеріалів квартирної справи не було надано наступні документи: довідка з військкомату; довідка про склад родини; довідка про перебування на квартирному обліку за місцем роботи дружини; довідка про перебування на квартирному обліку за місцем роботи дітей; копія паспорту дружини; копії паспорту дітей; довідка щодо перебування на квартирному обліку з в/ч.
Ураховуючи те, що позивач неоднарозово письмово повідомлявся про необхідність надання додаткових документів, відповідач запрошував позивача на засідання житлової комісії, коли вирішувалось питання про зняття його з квартирного обліку, а також, відповідачем повідомлявся у письмовій формі із зазначенням підстав зняття з обліку (виключення із списку) про прийняте житловою комісією рішення від 28 листопада 2019 року, яке оформлено протоколом №21, про зняття його з обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правильного висновку про те, що приймаючи оскаржені рішення, відповідачі діяли у межах та в спосіб, встаноленому законодавством, а тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
У контексті доводів апелянта про те, що місцем тимчасового проживання позивача була адреса АДРЕСА_1 , колегія суддів зазначає, що доказів того, що позивач повідомляв комісію про зміну місця реєстрації/фактичну адресу проживання останнім не надано.
Щодо зазначення апелянтом про те, що позивач фізично не мав можливості надати ряд витребовуваних документів через те, що не проживав уже як із своєю на той час колишньою дружиною так і повнолітніми доньками, колегія суддів наголошує на тому, що з урахуванням наведених вище норм законодавства, обо`язок надання та оновлення документів покладається саме на особу, яка перебуває на квартирній черзі, водночас, позивач не надав обґрунтування неоновлення квартирної справи з 2018 року та ненадання актуальних та запитуваних комісією документів у встановлені строки. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко