Справа № 727/3622/26 
Провадження № 2/727/1668/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Довженко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Това-риства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі — позивач, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі — відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у загаль-ному розмірі 42 450,00 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01 серпня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи був укладений електронний Договір про надання кредиту № 550281-КС-001. Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. строком на 16 тижнів зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1% в день. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, перерахувавши кошти на банківську картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконала. Станом на 24 лютого 2026 року заборгованість відповідача становить 42 450,00 грн., яка, згідно з довідкою та розрахунком позивача, складається з: 15 000,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту; 16 950,00 грн. — заборгованість по відсотках; 3 000,00 грн. — забор-гованість по комісії; 7 500,00 грн. — нарахування за ст. 625 ЦКУ (заборгованість по штрафам). Позивач просить стягнути вказану суму боргу, а також судові витрати у ви-гляді сплаченого судового збору. 
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року у даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з по-відомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце су-дового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності або клопотань про відкла-дення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рі-шення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, належним чином пові-домлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на наявність усіх передбачених законом підстав, суд ухвалив про-вести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутріш-нім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосе-редньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають част-ковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 01 серпня 2025 року о 23:30 між ТОВ «БІЗНЕС ПО-ЗИКА» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був укладений Договір про надання кредиту № 550281-КС-001 в електронній формі. Підписання договору відбулося дистанційно, в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-5942, який був надісланий на номер телефону відповідача НОМЕР_2 . Згідно з положеннями ста-тей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, підпи-саний за допомогою одноразового ідентифікатора, за правовими наслідками прирівню-ється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Відповідно до умов Договору (пункти 2.1, 2.3, 2.7), Кредитодавець надає Пози-чальнику кредит у розмірі 15 000,00 грн.. на строк 16 тижнів. Пунктом 2.4 Договору встановлено стандартну фіксовану процентну ставку у розмірі 1% в день. Пунктом 2.5 Договору передбачено нарахування одноразової комісії за видачу кредиту в розмірі 3 000,00 грн.. Датою видачі кредиту визначено 01.08.2025, а датою повернення — 21.11. 2025. 
Свої зобов`язання з перерахування коштів позивач виконав належним чином. Згідно з Підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових кош-тів від 01.08.2025 року, грошові кошти у сумі 15 000,00 грн. були успішно перера-ховані на платіжну картку відповідача № НОМЕР_3 . 
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зо-бов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених до-говором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відпо-відно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк.
Відповідач свої договірні зобов`язання належним чином не виконала, кредит та відсотки у погоджений строк не повернула. Вирішуючи спір у частині стягнення за-боргованості за сумою кредиту та відсотками, суд зазначає наступне. Первісна сума кредиту становила 15 000,00 грн.. Згідно з наданим позивачем Розрахунком, заборго-ваність за тілом кредиту становить 15 000,00 грн., а заборгованість по відсотках — 16 950,00 грн.. Суд перевірив вказаний розрахунок і встановив, що позивач правомірно нараховував відсотки за ставкою 1% в день виключно в межах узгодженого сторонами строку кредитування (16 тижнів, або 113 днів, з 01.08.2025 по 21.11.2025). Розрахунок відсотків (15 000 грн. х 1% х 113 днів = 16 950 грн.) є арифметично вірним та від-повідає сталій практиці Великої Палати Верховного Суду (постанова від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12), згідно з якою нарахування договірних відсотків можливе лише в межах погодженого строку кредитування. Отже, вимоги про стягнення тіла кредиту (15 000,00 грн.) та відсотків (16 950,00 грн.) є обґрунтованими і підлягають задово-ленню. 
Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії за видачу кредиту у розмірі 3 000,00 грн. з огляду на наступне. Пунктом 2.5 Договору передбачено сплату одноразової комісії за видачу кредиту в розмірі 3 000,00 грн.. Проте, відповідно до частини 2 статті 11 Закону України «Про споживче креди-тування», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про споживчий кре-дит будь-яку плату (комісію) за дії, які він здійснює на власну користь (оформлення договору, надання кредиту, ведення справи тощо). Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, від 06.09.2023 у справі № 695/3474/17) неодноразово наголошував, що дії кредитодавця щодо видачі кредиту не є самостій-ною послугою, що надається споживачу, а є обов`язком самого кредитодавця для вико-нання умов договору. Стягнення комісії за надання кредиту є незаконним покладенням на споживача витрат за операційну діяльність фінансової установи. Таким чином, умо-ва пункту 2.5 Договору щодо сплати комісії у розмірі 3 000,00 грн. є несправедливою та нікчемною в силу закону, а тому заборгованість за такою комісією стягненню не підлягає. 
Крім того, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 7 500,00 грн., які позивач просить стягнути як «штраф» або «нарахування за ст. 625 ЦКУ», з огляду на наступне. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона по-винна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Дока-зування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на наявність оче-видних суперечностей у письмових доказах, наданих самим позивачем. Так, у Довідці про стан заборгованості від 24.02.2026 р. сума у розмірі 7 500,00 грн. визначена як «Заборгованість по штрафам». Натомість, у Розрахунку заборгованості ця ж сума ві-дображена у колонці «Нарахування за ст. 625 ЦКУ». Суд зазначає, що правова природа неустойки (штрафу) та правова природа нарахувань за статтею 625 ЦК України (3% річних та інфляційні втрати) є абсолютно різними способами захисту цивільного права. Позивач не надав суду жодного обґрунтованого розрахунку, з якого б вбачалася формула обчислення суми у 7 500,00 грн. як 3% річних та інфляційних втрат (більше того, сума 7 500 грн. становить рівно 50% від тіла кредиту, що математично не може бути результатом обчислення 3% річних за кілька місяців прострочення). Враховуючи наявність суперечливих доказів щодо правової природи цієї суми та відсутність алго-ритму її нарахування, суд позбавлений можливості перевірити законність її поход-ження, у зв`язку з чим у стягненні 7 500,00 грн. слід відмовити через недоведеність по-зовних вимог у цій частині. 
Отже, загальна сума заборгованості, яка є доведеною, правомірною та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 31 950,00 грн. (15 000,00 грн. основного боргу + 16 950,00 грн. відсотків).
Розподіл судового збору здійснюється відповідно до вимог статті 141 ЦПК Ук-раїни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково (задоволено вимоги на суму 31 950,00 грн. із загальної заявленої суми 42 450,00 грн., що становить 75,26%), з відповідача на користь позивача підлягає стяг-ненню сума сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2003,86 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК Ук-раїни, суд, - 

ухвалив: 
Ухвалити заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на ко-ристь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ 41084239; місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411) за-боргованість за Договором про надання кредиту № 550281-КС-001 від 01.08.2025 року у загальному розмірі 31 950,00 (тридцять одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що складається з: 
- заборгованості за тілом кредиту — 15 000,00 грн.;
- заборгованості по відсотках за користування кредитом — 16 950,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відпо-відальністю «Бізнес Позика» суму сплаченого судового збору в розмірі 2003,86 (дві тисячі три) гривні (вісімдесят шість) копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішен-ня може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Терещенко О.Є.