Справа № 604/403/26
Провадження № 2/604/375/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року селище Підволочиськ 
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Сташківа Н.Б., 
за участі: секретаря судового засідання Крупи А.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 травня 2019 року у розмірі 27339,99 грн. та судові витрати.
Позов обґрунтовує тим, що 03 травня 2019 року відповідач ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не повертав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а отже свої зобов`язання за вказаним договором не виконав.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 05 квітня 2026 року має заборгованість в розмірі 27339,99 грн., яка складається з наступного: 17810,06 грн. - заборгованість за кредитом; 9529,93 грн. - заборгованість по відсоткам і яку позивач просить стягнути в судовому порядку, також просить стягнути з відповідача на користь АТ А-БАНК судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн.
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2026 року було відкрито провадження у даній цивільній справі, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за відсутності представника позивача, крім того вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти винесення судом заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився повторно, про причину своєї неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань від його імені до суду не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 
Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі змісту ст.ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 25 січня 2017 року, підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, надавши банку свої персональні дані.
У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Крім того, 03 травня 2019 року ОСОБА_1 підписав за допомгогою електронного підпису наданий АТ «Акцент-Банк» Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка», в якому зазначено тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту до 50000 грн., строк кредитування - 240 місяців, процентна ставка, відсотків річних 3,9% в місяць (46,8% річних) (а.с. 8 зворот).
Отже, 03 травня 2019 року відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі до 58,23% на рік (реальна відсоткова ставка, яка зазначена в паспорті споживчого кредиту) та 46,8% відсотків (базова відсоткова ставка) на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил, Клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) Кредитний ліміт. 
Відповідачу ОСОБА_1 в «А-Банку» було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступну картку № НОМЕР_2 , строком дії до грудня місяця 2031 року, а також 03 травня 2019 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн., який 28 січня 2023 року збільшено до 17900,00 грн. Зазначені обставини підтверджені позивачем відповідними довідками.
Надання кредиту позивач, також, підтвердив банківською випискою по картці за період з 27 травня 2019 року по 26 червня 2023 року.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н укладеного мiж АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та клiєнтом ОСОБА_1 , станом на 04 травня 2026 року, заборгованість відповідача за зазначеним кредитним договором становить в загальному розмірі 27339,99 грн., та складається з наступного: 17810,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9529,93 грн. – заборгованість за процентами. Вказаний розрахунок позивача відповідач не заперечив, власного розрахунку заборгованості не надав.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно положень ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Приписами ст.12 цього Закону передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19; від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Аналіз наданих позивачем доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що АТ «Акцент-Банк» виконало прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, надало ОСОБА_1 кредитну картку з можливим кредитним лімітом у визначеному сторонами розмірі відповідно до умов кредитного договору №б/н від 03 травня 2019 року, що підтверджується даними наданого суду розрахунку заборгованості, який не спростовано відповідачем у справі.
З наданої суду виписки по картці за період з 27 травня 2019 року по 26 червня 2023 року
вбачається, що відповідачу було надано кредитні кошти на банківську картку, останній користувався ними, здійснював витрати за рахунок кредитного ліміту, знімав готівку тощо, частково вносив грошові кошти в рахунок повернення кредиту. (а.с. 9-12).
Відповідно до змісту пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженому постановою правління національного банку України від 04.07.2018 №75, виписка з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить, зокрема: найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта.
Суд зазначає, що з наданої позивачем до суду виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором вбачається, що останній отримав кредитні кошти та користувався ними для власних потреб.
Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 05 квітня 2026 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 27339,99 грн., з яких 17810,06 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9529,93 грн. заборгованість за процентами (а.с. 5 зворот – 7 зворот).
Враховуючи наведене, судом встановлено та позивачем доведено зібраними по справі доказами, що відповідач порушив взяті на себе, згідно умов договору, зобов`язання, кредит не повертає, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та відповідно з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 27339,99 грн. за кредитним договором б/н від 03 травня 2019 року.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2662,40 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат зі сплати судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ: 14360080) заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 травня 2019 року у розмірі 27339 (двадцять сім тисяч триста тридцять дев`ять) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ: 14360080) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:          Н.Б. Сташків