ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 450/5417/25 пров. № А/857/4536/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Пліша М.А.,
суддів Іщук Л.П. Обрізка І.М., 
секретаря судового засідання Хомича О.Р. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2025 року (головуючий суддя Кукса Д.А., м.Пустомити) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, - 
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила скасувати постанову ЕНА № 6109055 від 08.11.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесену Департаментом патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕНА № 6109055 від 08.11.2025, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (триста сорок гривень 00 копійок) – скасовано.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП – закрито.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 23 жовтня 2023 року о 17 год. 45 хв., на автомобільній дорозі М-11 Львів-Шегині, 11 км., Позивач керувала транспортним засобом VОLKSWАGЕN GOLF з державним номерним знаком НОМЕР_1 зі швидкістю 76 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год, швидкість руху вимірювалась лазерним приладом ТruСаm LTI 20/20 ТС000705, чим порушила п.12.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - ПДР України).
Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП Поліцейський Управління виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.
Стосовно покликання суду першої інстанції на те, що прилад ТruСаm не може застосовуватися працівниками поліції в ручному режимі.
Дане твердження є хибним з тих підстав, що у відповідності до положень ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;
3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;
4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;
5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото-і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Отже положеннями ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено можливість використання поліцією застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Крім іншого, судова колегія звертає увагу, що лазерний вимірювач швидкості ТruСаm є, насамперед, засобом вимірювання із допоміжною функцією фото- та відеофіксації, який конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, що випливає із змісту Методичних рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості ТruСАМ для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, що є додатком №1 до листа Департаменту від 04.10.2018 року №11299/41/2/02-2018.
Разом з цим, оскаржувана постанова накладає адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Лазерний вимірювач швидкості ТruСаm LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.
«ТruСАМ» - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення встановленого швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. При цьому, «ТruСАМ» автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, а також розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів та мотоциклів.
Відповідно до листа ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» лазерний вимірювач ТruСаm відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТruСаm також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.
Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: ±2 км/год в діапазоні від 2 до 200км/ год; ±1км/год в діапазоні від 201 до 320 км/год.
Правильність використання приладу лазерного вимірювання швидкості «ТruСАМ» LTI 20/20, серійний номер ТС000705, підтверджується наявністю свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за № 22-01/33016, виданого 26 березня 2025 року ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якого, даний засіб є придатним до застосування до 26 березня 2026 року
Також, можливість використання виробу «ТruСАМ LTI 20/20», також підтверджується наявністю виданого ДП «Укрметртестстандарт» сертифіката перевірки типу № UА.ТR. 001 241-18 Rеv. 0 від 26.12.2018 року, сертифікатом відповідності UА.ТR.001 22 054-20 виданий ДП «Укрметртестстандарт» 23.12.2020 року.
З огляду на вищезазначене, посилання суду першої інстанції на те, що інспектор допустив порушення через те, що тримав лазерний вимірювач швидкості «ТкгСАМ» в руках, вважає безпідставним, оскільки відповідно до листів ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», лазерний вимірювач «ТкгСАМ» відноситься до «ручних» вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.
Окрім основного («ручного режиму роботи»), лазерний вимірювач швидкості також може бути встановлений і на триногу.
Вказаний вище лазерний вимірювач швидкості «ТкгСАМ» LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, а також номерний знак. Даний прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних або ж легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год.
Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - «ТruСАМ» LT 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримування в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.
Відповідно до інструкції з використання приладу ТruCаm LTI 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.
Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.
Правильність реалізації у приладі ТruСаm зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Таким чином, лазерний вимірювач ТruСаm відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТгиСат також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.
Також, можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.
Отже, можливість використання приладу ТruСаm LTI 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Правильність реалізації у приладі ТruСАМ зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі ТruСАМ, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом ТruСАМ.
Також, законність використання приладу ТruCаm в ручному режимі неодноразово підтверджувалась й рішеннями судів.
Отже висновок суду про неналежність відеозапису з приладу ТкгСАМ лише на підставі того, що вимірювання здійснювалось шляхом тримання приладу в руках, є помилковим та таким, що ґрунтується на вільному трактуванні технічних особливостей приладу.
У фабулі оскаржуваної постанови зазначено, що швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТruCam LTI 20/20 ТС000705 та сам факт фіксації правопорушення у фабулі (описовій частині) Постанови серії ЕНА № 6109055 від 08.11.2025 є достатнім для ідентифікації основного доказу, на якому ґрунтується притягнення до відповідальності.
Приписами ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вважає, що відеозапис є належним доказом, який повинен був бути досліджений судом у процесі розгляду справи по суті. Проте судом першої інстанції такі докази проігноровано, з одних лише формальних підстав. Суд першої інстанції ухвалюючи рішення, фактично ґрунтуючись лише на підставі того, що вимірювання здійснювалось шляхом тримання приладу в руках, ігноруючи при цьому суть доказу та його пряме посилання у фабулі постанови.
Крім цього, суд першої інстанції в рішенні зазначив: «...Так, проаналізувавшидолучені стороною відповідача відеозаписи, судом встановлено, що цей відеозапис не підтверджує, що позивач рухаючись транспортним засобом проігнорувала дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту», оскільки на відрізку дороги, що рухалась ОСОБА_1 відповідно до відео взагалі відсутній дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту»...». Висновок суду про відсутність знаку 5.49 на відеозаписі як підставу для скасування постанови є неспроможним.
Позивачу не інкримінується порушення вимог знаку 5.49, а інкримінується порушення п. 12.4 ПДР - перевищення встановленої швидкості в населеному пункті.
Наявність чи відсутність знаку на конкретному короткому відрізку примикання не скасовує статус території як населеного пункту, а ПДР зобов`язують водія орієнтуватися не лише за знаками, а й за забудовою та загальним режимом руху.
Суд першої інстанції припустився помилки, вважаючи, що обов`язок дотримуватися швидкісного режиму виникає лише в момент безпосереднього проїзду повз знак 5.49.
Межі населеного пункту встановлюються нормативно-правовими актами та схемою організації дорожнього руху (ОДР), яка була долучена до справи.
Факт вчинення правопорушення підтверджується не моментом проїзду знаку, а фактом руху із перевищенням швидкості в географічних межах населеного пункту, що підтверджено координатами приладу ТruСАМ та схемою ОДР.
Висновок суду про те, що Акт обстеження від 10.12.2025 є неналежним доказом через його складання працівником поліції, суперечить ст. 73-76 КАС України.
Поліція здійснює контроль за вулично-шляховою мережею та складання таких актів регламентується як Єдиними правилами ремонту і утримання доріг (Постанова КМУ №198), так і інструкціями щодо оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення (КУпАП).
Таким чином, виїжджаючи на головну дорогу в межах забудови (с. Зимна Вода), водій має усвідомлювати характер місцевості. Відсутність дублюючого знаку безпосередньо на виїзді з бічної вулиці не дає права водію вважати, що він знаходиться поза межами населеного пункту, якщо загальний ландшафт, забудова та інфраструктура свідчать про зворотне.
Якщо прийняти логіку суду, то будь-який водій, який мешкає в межах населеного пункту і виїжджає з власного подвір`я (не проїжджаючи знак 5.49), може законно не дотримуватися встановлених меж швидкісного режиму в населеному пункті, що є абсурдом і загрозою безпеці.
Підсумовуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про відсутність складу правопорушення є передчасним та таким, що ґрунтується на вибірковому оцінюванні доказів із надмірним формалізмом. Суд безпідставно надав пріоритет суб`єктивному фактору - відеозапису позивача, на якому не зафіксовано момент в`їзду в населений пункт через особливості маршруту, - повністю проігнорувавши при цьому об`єктивні дані приладу ТruСАМ та Схему ОДР, що підтверджують факт порушення в зоні з обмеженням 50 км/год. 
Фіксація здійснювалась на автодорозі М-11 Львів-Шегині (с. Зимна Вода), 11 км. відповідно на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції розміщена інформація про ділянки дороги, на яких здійснюється вимірювання швидкості за допомогою приладу ТruCаm, та вказано, що зазначені ділянки дороги облаштовані відповідними дорожніми знаками, в тому числі на ділянці Автодороги М-11 Львів-Шегині (с. Зимна Вода), 11 км.
Крім цього, Відповідно до п. 1.10 ПДР, населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.
Враховуючи те, що відповідно до п. 1.2 ПДР, в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів, дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» розташований з правої сторони дороги. Позивач здійснив в`їзд у с. Зимна Вода, що свідчить про обов`язок водія дотримуватись меж швидкісного режиму у населених пунктах, а саме дозволяється рух транспортних засобів зі швидкістю 50 км/год, проте дані вимоги ПДР Позивачем було проігноровано. Також, підтвердженням того, що Позивач порушив ПДР саме в населеному пункті, свідчить й відео із нагрудного відеореєстратора інспектора, де чітко видно, що факт зупинки транспортного засобу Позивач здійснив безпосередньо в зоні дії швидкісних обмежень.
Поліцейський розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно Позивача, діяв в межах наданим повноважень відповідно до ст.ст. 276, 278, 279, 280, 283, 284,285 КУпАП, ЗУ «Про Національну поліцію», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, «Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції» затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016 року, ним було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення.
Отже, відсутні підстави для скасування Постанови, а вимоги Позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора 1 взводу 1 рота 3 батальйону УПП у Львівській області лейтенантом поліції Канарською Христиною Романівною серії ЕНА № 6109055 від 08.11.2025, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.
Згідно вказаної постанови, 23.10.2025 о 17:45:58 год. на автодорозі М11 Львів Шегині у населеному пункті Зимна Вода, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , рухалась зі швидкістю 76 км./год., чим порушив п.12.4 ПДР, тобто порушення швидкості режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км./год.), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM LTI 20/20 TC000705.
Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудного відеореєстратора, які в розумінні ст. 251 КУпАП суд першої інстанції правильно вважав належними доказами по цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що долучені стороною відповідача відеозаписи не підтверджують ту обставину, що позивач рухаючись транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», д.н.з НОМЕР_3 проігнорувала дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту», оскільки на відрізку дороги, що рухалась ОСОБА_1 відповідно до відео взагалі відсутній дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту». З відеозапису не є можливим встановити, що позивач порушила проїзд дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту».
Проте такі твердження суду першої інстанції є помилковими з огляду на наступне. 
Згідно ПДР дорожній знак 5.49 позначає – «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.
Знак 5.49 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Відтак, зона дії знаку 5.49. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.50 «Кінець населеного пункту» (місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах).
Швидкісний режим в населених пунктах, межі яких визначені знаками 5.49. та 5.50., врегульовано п. 12.4 ПДР згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що в оскаржувані постанові відповідач покликався саме на порушення ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР. 
Суд першої інстанції вважав, що в матеріалах справи належні та допустимі докази розміщення знаку 5.49 відсутні, при цьому не взяв до уваги посилання представника відповідача на Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, а саме автомобільної дороги М-11 Львів-Шегині, бо вважав такий неналежним доказом, оскільки належним та допустимим доказом є інформація, отримана від органу, який відповідно до вимог законодавства здійснює утримання та обслуговування цієї ділянки автомобільної дороги, а саме - Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області.
Однак, з цього приводу колегія судів вважає за необхідне вказати, що Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, а саме автомобільної дороги М-11 Львів-Шегині, був оформлений у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853), відтак у суду першої інстанції не було підстав вважати такий Акт неналежним доказом, тим більше, суд першої інстанції не вмотивував чому такий Акт є неналежним доказом і належним та допустимим доказом є інформація, отримана лише від органу, який відповідно до вимог законодавства здійснює утримання та обслуговування цієї ділянки автомобільної дороги, а саме - Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області.
Як вбачається з Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.12.2025, на автомобільній дорозі М-11 Львів-Шегині, км 9+107 наявний дорожній знак 5.49 «Зимна Вода», км 12+396 наявний дорожній знак 5.50 «Зимна Вода», на автомобільній дорозі Н-13 Львів-Самбір-Ужгород, км 0+700 наявний дорожній знак 5.49 «Лапаївка».
Згідно спірної постанови, фото- відеофіксації технічного засобу лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС000705, правопорушення вчинено на автодорозі М11 Львів-Шегині на 11 км у населеному пункті Зимна Вода.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що позивач порушила вимоги п. 12.4 ПДР оскільки перевищила встановлені обмеже6ння швидкості руху в населеному пункті. 
Також, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги вважав, що фіксування факту вчинення адміністративного правопорушення лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС000705 та підтвердженння фото- і відеозаписами з указаного технічного засобу є неналежними, бо використання технічних засобів у ручному режимі, тобто шляхом тримання їх у руках не передбачено законом, а відтак не відповідає встановленому законодавством порядку застосування таких засобів.
Проте суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;
3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;
4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;
5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні (ч.1).
Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (ч.2).
Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч.3).
Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000705, стверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/33016, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 26.03.2025р. і чинного до 26.03.2026р. (а.с.68).
Також можливість використання виробу TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000705, виробництва Laser Technology Inc., підтверджується виданими ДП «Укрметртестстандарт» сертифікатами перевірки (а.с.69-70).
Належність таких доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінюючи вказані докази, колегія суддів вважає їх належними, оскільки такі відображені в спірній постанові.
Зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач ОСОБА_1 допустила перевищення швидкості руху керованого нею автомобіля в населеному пункті більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
Додатково колегія суддів вважає за необхідне вказати, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCam» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.
Лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.
Окрім цього, виробником вищевказаного приладу передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.
Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.
Звідси, достовірність інформації про порушення ПДР може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam.
За таких умов доводи позивача про відсутність належних доказів перевищення швидкості руху в населеному пункті є помилковими.
Окрім цього, в якості доказу перевищення швидкості апелянтом представлено відповідне фото та відео з приладу TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000705), реквізити якого відображені в постанові інспектора, а покликання на сам фіксації правопорушення згаданим приладом є достатнім для ідентифікації основного доказу.
Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Спірна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені в постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Вказана постанова містить посилання на докази вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, а саме покази вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam.
Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.
З урахуванням вказаного, колегія судді вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального прав, тому таке слід скасувати, а у задоволення позовних вимог – відмовити. 
Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити 
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2025 у справі №450/5417/25 скасувати та ухвалити нову постанову якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко