УХВАЛА

02 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 520/12425/22
адміністративне провадження № К/990/27455/26 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2026 року у справі № 520/12425/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУНП в Харківській області, відповідач, скаржник) у якому просив:
- скасувати накази Головного управління Національної поліції в Харківській області №295 про застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 від 3 червня 2022 року № 288 о/с про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з посади поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області,
- поновити його на попередній посаді;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за вимушений прогул та судові витрати.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року, позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 23 січня 2025 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року у справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2026 року, позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень (зміни), задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано накази Головного управління Національної поліції України в Харківській області:
№ 295 від 3 червня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області» в частині застосування до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
№ 288 о/с від 14 червня 2022 року «По особовому складу» в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області зі служби в поліції з 14 червня 2022 року;
№ 34 о/с від 29 січня 2025 року «По особовому складу» в частині скасування:
- пункту наказу ГУНП в Харківській області від 29 грудня 2023 року за № 551 о/с в частині поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, вважати його звільненим за пункту 6 частини першої статті 77 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію», з 14 червня 2022 року;
- пункту наказу ГУНП в Харківській області від 3 квітня 2024 року за № 143 о/с в частині скасування пункту Наказу ГУНП в Харківській області від 14 червня 2022 року за № 288 о/с в частині звільнення за пунктом 6 частини першої статті 77 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 /0082388/ поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 14 червня 2022 року, без виплати грошового забезпечення з 1 травня 2022 року до 3 червня 2022 року, з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 1 січня 2022 року до 14 червня 2022 року у кількості 16 діб, із сумою відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, - 1393,30 грн.
Поновлено на службі в Національній поліції України старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 15 червня 2022 року.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 30 січня 2025 року до 11 листопада 2025 року у розмірі 211 655,25 грн.
Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 допущено до негайного виконання.
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для її повернення скаржнику з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. 
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній відсутнє посилання на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень та не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2026 року у справі № 520/12425/22 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя	В.М. Соколов