Провадження № 2/641/2272/2026 	Справа № 641/2202/26 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді Василенко О.Я., за участі секретаря судового засідання Кривенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (ТОВ «ФК Єврокредит») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
установив:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК Єврокредит» суму заборгованості за кредитним договором № 28-082-850-2-17-Г в розмірі 14660,18 гривень, а крім того судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. та оплату професійної правничої допомоги в сумі 11200,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.12.2017 між Акціонерним товариством «Мегабанк» (далі – АТ «Мегабанк», Банк) та ОСОБА_1 (далі – позичальник, відповідач) було укладено Кредитний Договір № 28-082-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) (далі – Кредитний договір), який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК», розміщені на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір. Відповідно до Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути банку, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору, до 20.12.2019. Банк свої зобов`язання перед позичальником за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі та на умовах, погоджених у Кредитному договорі. Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування Кредитом відповідач виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, а також не повернув кредит після закінчення строку кредитування, внаслідок чого у останнього сформувалась заборгованість перед позивачем, що складається з: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) -12 468,06 грн; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена)-692,12 грн; заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена) – 1500,00 грн., загальна сума заборгованості -14 660,18 грн.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» за плату набуло право вимоги до боржників Банку, в тому числі за Кредитним договором.
ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (Первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги до боржників, серед яких і право вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Після отримання прав вимог за Кредитним договором нові кредитори нарахувань не здійснювали, та згідно з розрахунком заборгованості загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 14660,18 грн.
Відповідач правом подання відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Слобідського районного суду міста Харкова від 13.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через систему «Електронний суд», в позовній заяві просив розглянути справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача.
В судові засідання 20.04.2026 та 12.05.2026 відповідач не з`явився, письмових заяв не надав, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, конверти повернулися з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній». 
Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Фактичні обставини, встановлені судом 
21.12.2017 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 28-082-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) (Кредитний договір), відповідно до якого АТ «Мегабанк» надає позичальнику кредит, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути банку, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору. Кредитний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк». Сторони погодили такі умови: строк кредиту з 21.12.2017 до 20.12.2019, загальний розмір кредиту 12931,03 грн, процентна ставка 15% річних, розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості – 2,9 % від суми кредиту, щомісячно, розмір щомісячного платежу (який включає суму ануїтетного платежу) 1004,78 грн. 
Відповідач здійснював користування грошовими коштами, що підтверджується випискою по особовим рахункам.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.09.2024 утворилася заборгованість за Кредитним договором в сумі 14660,18 грн, в тому числі заборгованість за основним боргом 12468,06 грн, заборгованість за процентами 692,12 грн, заборгованість за комісією 1500,00 грн. (а.с.17). 
09.07.2024 відповідно до протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 переможцем електронного аукціону з придбання прав вимоги за кредитним договорами стало ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», з яким в подальшому було укладено між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» договір № GL1N426240 від 03.09.2024, відповідно до умов договору АТ «Мегабанк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Кредитним договором.
27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК«Єврокредит» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК«Єврокредит» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Кредитним договором. Додатковою угодою № 1 до договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 року сторонами ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» погоджено новий порядок сплати за договором про відступлення прав вимоги та викладено п. 4 договору в новій редакції.
З витягу з Додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024, вбачається, що від ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» до ТОВ «ФК «Єврокредит» перейшло право вимоги за Кредитним договором на загальну суму заборгованості 14660,18 грн, що складається з: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) -12 468,06 грн; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена)-692,12 грн; заборгованість по комісії – 1500,00 грн., загальна сума заборгованості-14660,18 грн.
Суду надані також платіжні інструкції про оплату фінансування за права вимоги.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За приписами ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Крім того положеннями ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором підлягають задоволенню в розмірі 13 160,18 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 12468,06 грн. та 692,12 грн. – заборгованості по сплаті відсотків.
Щодо суми комісій суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. 
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Водночас, позивач не надав суду докази витрат позивача на обслуговування кредитної заборгованості поза межами, встановленими зазначеними нормами закону.
Враховуючи викладене, суд вважає, що нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 1500,00 грн за Кредитним договором, суперечить положенням ч. 1, ч. 2 ст. 228 ЦК України, оскільки не є платою за послуги, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику, а тому положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним. 
За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 1500,00 грн, а відтак, позовні вимоги ТОВ «ФК «Єврокредит» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією за Кредитним договором є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2369,53 грн (2662,40 грн х89%).
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат представник позивача надав Договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025, реєстр боржників від 01. 12.2025, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12099797 від 05.01.2026, відповідно до якого загальна вартість послуг з правничої допомоги (проведення юридичного аналізу та складання, підписання та подання до суду позовної заяви) склала 11200,00 грн. 
Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18, за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу позивача на те, що понесені ним судові витрати повинні бути не лише фактично сплаченими та неминучими, а і обґрунтованими, тобто не завищеними та співмірними з критерієм складності справи.
Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, яка вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Враховуючи, нескладність справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та кількість підготовлених і поданих представником позивача до суду заяв по суті (лише позовна заява), їх складність та об`ємність, витрачений час, а також ту обставину, що адвокатом подано до суду кілька аналогічних позовних заяв, які практично є ідентичними за змістом, обґрунтуванням та викладеними обставинами, суд вважає, що сума витрат у розмірі 11200 грн є завищеною.
Відтак, на засадах співмірності та справедливості суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у сумі 5 000 грн.
Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268,273, 280-283, 354, 355 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» суму заборгованості в розмірі 13160 (тринадцять тисяч сто шістдесят) гривень 18 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» судовий збір в сумі 2 369,53 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5000,00 гривень, всього 7369 (сім тисяч триста шістдесят дев`ять) грн. 53 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя О.Я.Василенко