ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"15" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5307/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д., 
за участю секретаря судового засідання Ніконової Д.І.
розглянувши справу № 916/5307/25 в порядку загального позовного провадження 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ЄДРПОУ 42114410)
до відповідача: Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, буд.3, вул. ЄДРПОУ 00494628)
про стягнення 235 489,43 грн

за участі представників учасників справи:
від позивача: не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без участі (вх. №16952/26 від 15.05.2026);
від відповідача: не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" /позивач, ТОВ "ООЕК", постачальник/ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 5452/25 від 30.12.2025/ до Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення /відповідач, СГІ-НЦНС, споживач/ з вимогами про стягнення 235 489,43 грн, з яких 182 257,86 грн інфляційних витрат та 53 231,57 грн трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання судових рішень про стягнення заборгованості за договором № 02-99 від 02.02.2019.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на положення ст. ст. 11, 202, 625, 714 Цивільного кодексу України та судові рішення, які набрали законної сили, ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. 
Ухвалою суду від 02.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5307/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. ст. 247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
08.01.2025 судом отримано від відповідача Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження /вх.556/26 від 08.01.2026/, згідно з яким СГІ-НЦНС заперечує проти розгляду справи № 916/5307/25 за правилами спрощеного позовного провадження із розглядом справи без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження та заявляє про необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 13.01.2026 постановлено справу № 916/5307/25 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "04" лютого 2026 р. на 10:00. 
04.02.2026 о 10:00 підготовче судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. 
Ухвалою суду від 05.02.2026 призначено судове засідання по справі № 916/5307/25 для розгляду справи по суті на "24" лютого 2026 р. на 11:30. 
У підготовчому судовому засіданні 24.02.2026 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву підготовчого судового засідання та призначення справи № 916/5307/25 на 17.03.2026 на 14:00 год. 
27.02.2023 судом від позивача отримано клопотання /вх.№7085/26 від 27.02.2026/ про залучення до матеріалів справи розрахунку ціни позову.
Однак, 17.03.2026 о 14:00 підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони в м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги, у зв`язку з чим слід призначити дату судового засідання по справі, про що повідомити учасників справи.
Ухвалою суду від 18.03.2026 призначено підготовче судове засідання на "08" квітня 2026 р. о 9:20. 
07.04.2026 судом від відповідача отримано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи /вх.№12031/26 від 07.04.2026/ в зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому процесі.
У підготовчому судовому засіданні 08.04.2026 року за участі представника позивача ТОВ “Одеська обласна енергопостачальна компанія” суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначив розгляд справи до розгляду по суті на 05.05.2026 р. о 10:00 год.
05.05.2026 до суду через “Електронний суд” від відповідача Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення надійшло клопотання про відкладення судового засідання /вх. № 15439/26 від 05.05.2026 р./, у зв`язку з перебуванням представника у відпустці.
05.05.2026 в судовому засіданні суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання відповідача Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про відкладення судового засідання /вх. № 15439/26від 05.05.2026 р./, у зв`язку з чим судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті до 15.05.2026 о 11:40.
15.05.2026 судом від відповідача отримано додаткові пояснення у справі /вх.№16897/26 від 15.05.2026/, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову.
До судового засідання учасники справи не з`явились. 
Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи без участі /вх.№16952/26 від 15.05.2026/, в якій позивач вказав, що станом на дату подачі заяви заявлена ТОВ «ООЕК» в позовній заяві заборгованість відповідачем сплачена не була, та просить задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 53 231,57 грн, інфляційні нарахування у розмірі 182 257,86 грн та судовий збір у розмірі 2 825,88 грн.
Відповідачем до суду будь-яких заяв щодо проведення судового засідання без участі представника або про відкладення розгляду справи до суду не подано.
На підставі ч. ч. 1-3 ст. 202 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу по суті.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.02.2019 р. СГІ-НЦНС звернулось до ТОВ «ООЕК» із заявою приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 9. У зв`язку з фактичним укладенням між сторонами Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) ТОВ «ООЕК» для СГІ-НЦНС було відкрито особовий рахунок № 99 (Центральний міський підрозділ). 
Позивач вказує, що приєднання Боржником до умов публічного договору підтверджується фактом споживання електричної енергії та часткової оплати за спожиту електроенергію. 
Так, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих за договором зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії та виникненням заборгованості, ТОВ «ООЕК» зверталось до Господарського суду Одеської області з позовними заявами про стягнення цієї заборгованості за договором. 
В подальшому рішеннями Господарського суду Одеської області по справам № 916/2117/19, № 916/137/20, № 916/3020/21, № 916/1127/22, № 916/2411/23, № 916/1621/24, № 916/4614/24, № 916/3504/24 позови ТОВ «ООЕК» задоволено та стягнуто з СГІ-НЦНС заборгованість за поставлену електричну енергію.
Позивач вказує, що після винесення судових рішень та станом на дату подачі цієї позовної заяви, відповідачем було сплачено кошти за вказаними судовими рішеннями. 
Внаслідок того, що СГІ-НЦНС належним чином не виконувало взяті на себе договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії, ТОВ «ООЕК» були нараховані 3% річних на загальну суму 53 231,57 грн та інфляційні нарахування на загальну суму 182 257,86 грн. Отже, несвоєчасна оплата СГІ-НЦНС вказаних сум боргу у вигляді інфляційних втрат та 3 % річних є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України.
Крім того, ТОВ «ООЕК» звертає увагу суду, що передбачене законом право вимагати сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та є одним із заходів оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання.
В додаткових поясненнях у справі відповідач вказав, що Селекційно-генетичний інститут - НЦНС не погоджується з позовними вимогами та вважає їх такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами; ґрунтуються на невірному викладенні обставин справи: підлягають відхиленню.
Відповідач посилається на те, що позивачем не надано суду доказів отримання відповідачем рахунків та дати такого отримання. Без встановлення дати отримання рахунку неможливо визначити момент виникнення грошового зобов`язання та початок перебігу прострочення. Не доведено факту отримання рахунків. Отже, відсутні належні правові підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат. 
Окрім того, як зауважує відповідач, позивач не надав належного та обґрунтованого розрахунку заявлених сум, зокрема, не зазначено періоди нарахування, не наведено формулу розрахунку та не вказано застосовані індекси інфляції. Фактично суду подано лише узагальнену суму без підтверджуючих розрахункових даних. У зв`язку з цим відповідач та суд позбавлений можливості перевірити правильність заявлених вимог. 
Щодо відсутності преюдиціального значення попередніх рішень судів відповідач вказує, що зазначеними рішеннями встановлено лише факт поставки електричної енергії та розмір основної заборгованості. Натомість не досліджувалось питання періоду прострочення та нарахування 3% річних та інфляційних витрат. Отже, посилання позивача на преюдиціальність та встановлені обставини є безпідставним. 
Також відповідач звертає увагу суду, що він є державною науковою установою, фінансування якої здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Можлива несвоєчасність розрахунків могла бути зумовлена об`єктивними обставинами бюджетного фінансування та особливостями казначейського обслуговування в умовах воєнного стану. Вказані обставини свідчать про відсутність вини відповідача у простроченні виконання грошового зобов`язання. Окрім того, відповідач просить суд застосувати позовну давність.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 14.06.2018р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову №429 про видачу, зокрема, ТОВ “ООЕК”, ліцензії з постачання електричної енергії.
26.10.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову №1268 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” покладається виконання функцій з універсальної послуги на закріпленій території”. При цьому, згідно додатку до вказаної постанови ТОВ “ООЕК” є постачальником універсальної послуги на території Одеської області.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України “Про ринок електричної енергії” від 13.04.2017 (далі - Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила, ПРРЕЕ).
Пункт 1.2.8. ПРРЕЕ передбачає, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, які мають право на універсальну послугу викладені ТОВ “ООЕК” на офіційному веб-сайті.
В п. 3.1.7 ПРРЕЕ (в редакції, яка діяла станом на дату підписання відповідачем заяви-приєднання) визначено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.
Пунктом 7 ПРРЕЕ передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплат рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. 
У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформляються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.
Як встановлено господарським судом Селекційно-генетичний інститут – Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (СГІ-НЦНС) на виконання вимог Закону України “Про ринок електричної енергії” з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг ТОВ “ООЕК? шляхом підписання заяви-приєднання від 20.02.2019 року з комерційною пропозицією № 1/1-УП (для колективних побутових споживачів та споживачів, які мають право на отримання електричної енергії за тарифами для побутових споживачів).
За умовами вказаної заяви-приєднання, на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою неперервного електрозабезпечення за об?єктом споживача за адресами згідно додатка 1 (ЕІС-коди точок комерційного обліку за об`єктами споживача згідно додатка 1) учасник роздрібного ринку електричної енергії постачальник електричної енергії ТОВ “Одеська обласна енергопостачальна компанія”, який діє на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу згідно Постанови НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429, повідомляє про припинення здійснення діяльності постачальника за регульованим тарифом: АТ “Одесаобленерго” та ініціює приєднання споживача з “ 01” січня 2019 р. до договору про постачання електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №99 бази даних споживачів постачальника за регульованим тарифом.
Відповідно до заяви-приєднання від 20.02.2019 до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг початком постачання електричної енергії є 01.01.2019. 
Отже, СГІ-НЦНС приєдналось до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах раніше укладеного договору з постачальником за регульованим тарифом № 99, додатком до якої визначено перелік точок комерційного обліку відповідача. 
Відповідно до п.1.1 договору договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.
Згідно з п.2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку 2 до цього договору.
Відповідно до п.3.4 договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні.
Згідно з п.5.1 договору Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.
Відповідно до п.5.5 договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ. Сторони домовились про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.
Згідно з п.5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Відповідно до п.5.9 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. 
Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. 
Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Відповідно до п.5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Згідно з п.6.2 договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вищевказаного договору ТОВ «ООЕК» неодноразово зверталось до суду за захистом своїх прав.
Так, судом встановлено, що заборгованість за договором № 02-99 була стягнута наступними рішеннями Господарського суду Одеської області, які набрали законної сили, а саме: 
- рішення від 25.09.2019 по справі № 916/2117/19 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 337 066,63 грн; 
- рішення від 16.03.2020 по справі № 916/137/20 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 686 403,94 грн; 
- рішення від 13.12.2021 по справі № 916/3020/21 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 223 757,52 грн; 
- рішення від 30.01.2023 по справі № 916/1127/22 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 437 804,64 грн; 
- рішення від 14.02.2024 по справі № 916/2411/23 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 662 034,48 грн; 
- рішення від 12.06.2024 по справі № 916/1621/24 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 483 090,96 грн; 
- рішення від 17.03.2025 по справі № 916/4614/24 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 220 980,96 грн; 
- рішення від 28.05.2025 по справі № 916/3504/24 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 816 552,72 грн.
Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 235 489,43 грн, з яких 182 257,86 грн інфляційних витрат та 53 231,57 грн трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання судових рішень про стягнення заборгованості за договором № 02-99 від 02.02.2019.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів, актів органів державної влади, а також з інших підстав, передбачених законом.
З положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ч. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. 
Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з приписами частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо (постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 (провадження № 12-17гс20, пункт 7.10), від 16.11.2022 у справі № 910/6355/20 (провадження № 12-41гс21, пункт 9.8)).
Так, судові рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, вказаним в позові є чинними на теперішній час:
- заборгованість за спожиту електричну енергію за квітень-червень 2019 стягнуто рішенням Господарського суду Одеської області від 25.09.2019 по справі №916/2117/19;
- заборгованість за спожиту електричну енергію за жовтень-грудень 2019 стягнуто рішенням Господарського суду Одеської області від 16.03.2020 по справі №916/137/20;
- заборгованість за спожиту електричну енергію за березень-серпень 2021 стягнуто рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2021 по справі №916/3020/21;
- заборгованість за спожиту електричну енергію за вересень 2021-квітень 2020 стягнуто рішенням Господарського суду Одеської області від 30.01.2023 по справі №916/1127/22;
- заборгованість за спожиту електричну енергію за травень 2022-липень 2023 стягнуто рішенням Господарського суду Одеської області від 14.02.2024 по справі №916/2411/23;
- заборгованість за спожиту електричну енергію за серпень 2023-січень 2024 стягнуто рішенням Господарського суду Одеської області від 12.06.2024 по справі №916/1621/24;
- заборгованість за спожиту електричну енергію за липень-серпень 2024 стягнуто рішенням Господарського суду Одеської області від 17.03.2025 по справі №916/4614/24;
- заборгованість за спожиту електричну енергію за лютий-грудень 2024 стягнуто рішенням Господарського суду Одеської області від 28.05.2025 по справі №916/3504/24.
Вказаними рішеннями встановлені обставини щодо укладення договору між сторонами та наявності зобов`язань СГІ-НЦНС сплатити на користь ТОВ «ООЕК» заборгованості за вказані періоди. Таким чином, зазначеними судовими рішеннями чітко визначені грошові зобов`язання відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості за договором від 20.02.2019.
В зв`язку з викладеним суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо того, що посилання позивача на преюдиціальність наведених в позові судових рішень та встановлені обставини є безпідставним.
Суд приймає доводи відповідача щодо того, що СГІ-НЦНС є державною науковою установою, фінансування якої здійснюється за рахунок бюджетних коштів та можлива несвоєчасність розрахунків могла бути зумовлена об`єктивними обставинами бюджетного фінансування та особливостями казначейського обслуговування в умовах воєнного стану. Однак, з огляду на положення ч. 1 ст. 625 ГПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом досліджено Розрахунок ціни позову (3% річних та інфляційні втрати, нараховані за несвоєчасну сплату заборгованості за спожиту електричну енергію споживачем – Селекційно-генетичний інститут – Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (дог.№02-99)), з якого вбачається, що заборгованість стягнута судовими рішеннями з відповідача на користь позивача сплачувалась відповідачем в кілька етапів, в зв`язку з чим позивачем по кожному рішенню окремо було нараховано 3% річних та інфляційні втрати, що в загальному розміру склали: 53 231,57 грн – 3% річних та 182 257,86 грн – інфляційні втрати. Розрахунок містить деталізовану інформацію щодо періодів нарахування та застосованих позивачем формул для розрахунку.
Так, судом перевірено наданий розрахунок та встановлено його правильність.
Суд зауважує, що відповідачем на спростування позовних вимог належних та допустимих доказів в сенсі ст. ст. 76, 77 ГПК України суду не надано.
Щодо доводів відповідача щодо пропуску строку позовної давності суд зазначає, що згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦКУ, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- СоУ-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12.03.2020 року до 22 .05.2020 року на всій території України.
Дію карантину, встановленого цією постановою, було продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1423 від 23.12.2022, № 383 від 25.04.2023
Отже, карантин в Україні встановлено з 12.03.2020 року і до 30.06.2023 строк його дії продовжено, а тому перебіг строків позовної давності з 12.03.2020 року був зупинений.
Крім того, Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» затверджено Указ Президента України від 24.02.2023, яким в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан.
Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2011, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023.
Згідно зі статтею 1 вказаного Закону воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройно! агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ унормовано, що відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії.
Таким чином, системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що у період дії в Україні воєнного стану строки позовної давності, як загальної, так і спеціальної, визначені Цивільним кодексом України, не сплинули, а були продовжені на строк дії воєнного стану.
В подальшому згідно з п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції від 30.01.2024 на підставі Закону від 08.11.2023 № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» законодавчо було визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений ЦКУ, зупиняється на строк дії такого стану.
При цьому з 04.09.2025 на підставі Закону України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» Пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356) було виключено.
Отже, строки позовної давності були поновлені з 04.09.2025, в зв`язку з чим клопотання відповідача щодо застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.
Згідно з ст. 73, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Частиною 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При цьому доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми. Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.
Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені. 
Доводи сторони відповідача не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи та в повному обсязі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2825,88 грн, що вбачається із платіжної інструкції № 9958858948 від 23.12.2025.
Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2825,88 грн підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ЄДРПОУ 42114410) до Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, буд.3, вул. ЄДРПОУ 00494628) про стягнення 235 489,43 грн – задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, буд.3, вул. ЄДРПОУ 00494628) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ЄДРПОУ 42114410) у сумі 235 489,43 грн /двісті тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять гривень 43 копійки/, з яких: 3% річних у розмірі 53 231,57 грн та інфляційні нарахування у розмірі 182 257,86 грн, а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 825,88 грн /дві тисячі вісімсот двадцять п`ять гривень 88 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено та підписано 25 травня 2026 р.

Суддя Н.Д. Петренко