П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18449/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К. 
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю. 
01 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Граб Л.С.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив:
- дати правову оцінку на відповідь ГУ ДПС у Хмельницькій області 10910/6/22-01-24-10-12 від 24.07.2025 року;
- скасувати податкові повідомлення-рішення: від 28.08.2021 року № 0494053-2405-2209 в сумі 19584,12 грн; від 02.08.2022 року № 0123912-2409-2209 в сумі 81423,00 грн; від 22.02.2023 року № 0022561-2409-2209 в сумі 29402,75 грн.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст. 169 КАС України.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. 
У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Ухвалою судді від 30.10.2025 позовну заяву позивача було залишено без руху. Визнано неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.08.2021 року № 0494053-2405-2209 в сумі 19584,12 грн, від 02.08.2022 року №0123912-2409-2209 в сумі 81423,00 грн, від 22.02.2023 року № 0022561-2409-2209 в сумі 29402,75 грн. Надано строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання ухвали шляхом надання до суду:
1) оригіналу документа про сплату судового збору за подання цього позову в сумі 2515,30 грн або документів, які підтверджують право на звільнення від сплати судового збору;
2) нової редакції позовної заяви, приведеної у відповідність до статей 5, 160, 245, з урахуванням недоліків, зазначених у цій ухвалі;
3) заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення та наданням доказів поважності причин його пропуску.
11.11.2025 до суду від позивача надійшла нова редакція позовної заяви, в якій позивач зазначає, що не звертався до суду так як в провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №560/7566/24 за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2024 року 0046145-240902222-UA68020210000024765 на той самий об`єкт оподаткування нежитлова будівля млин.
Приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконані, недоліки позивачем виправлено не було.
Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 27.01.2022 по справі №160/11673/20, процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається ч.2 ст.122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
В межах спірних правовідносин позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення:
- від 28.08.2021 року № 0494053-2405-2209 в сумі 19584,12 грн;
- від 02.08.2022 року № 0123912-2409-2209 в сумі 81423,00 грн;
- від 22.02.2023 року № 0022561-2409-2209 в сумі 29402,75 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву надіслано до суду в жовтні 2025 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.
Як вірно зауважив суд першої інстанції, позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Враховуючи наведене, суд обгрунтовано визнав неповажною причиною для поновлення строку звернення до суду те, що позивач не звертався до суду, так як в провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебувала справа №560/7566/24 за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасуванню податкового повідомлення-рішення від 03.04.2024 року 0046145-240902222-UA68020210000024765 на той самий об`єкт оподаткування нежитлова будівля млин, з огляду на те, що позивач оскаржує у цій справі інші податкові повідомлення-рішення.
Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 01 серпня 2024 року у справі №460/24751/23, відсутність у позивача юридичної освіти чи необізнаність з нормами законодавства мають суб`єктивний характер та не є достатньою підставою для поновлення процесуального строку. За відсутності в особи спеціальних знань у сфері права для належного й ефективного судового захисту своїх прав, держава гарантує надання відповідних правових послуг за кошти Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел для соціально незахищених верств населення. Тривале та нічим необґрунтоване зволікання з наданням правової допомоги не може бути обґрунтованою та поважною підставою для поновлення процесуального строку, поза як не пов`язане із дійсними непереборними обставинами.
Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись до суду з цим позовом, останнім в позовній заяві не зазначено.
Крім того, позивачем не виконано вимог ухвали суду від 30.10.2025 в частині приведення позовної заяви у відповідність до статей 5, 160, 245, з урахуванням недоліків, зазначених у цій ухвалі.
Частиною першою статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, враховуючи, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконані, недоліки позивачем виправлено не було, суд першої інстанції, за наявності обгрунтованих підстав, повернув позовну заяву позивача.
Таким чином враховуючи встановлені у справі обставини за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Матохнюк Д.Б.