Справа № 537/4283/25
2/579/61/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2026 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Кибець І.А.,
за участі секретаря - Сомок А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «Таліон Плюс» звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №769268685 від 20.09.2024 року на суму 16 844 грн. 85 коп.
Позов мотивує тим, що 20.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №769268685 у формі електронного документа, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 6765,00 грн.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування.
На виконання умов договору кредитні кошти були перераховані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на банківську картку № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладенні договору.
В порушення умов Договору та Правил, позичальник не повернула надані їй кредитні кошти та не сплатила проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. 
26.11.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/10, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
На дату звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача за договором становить 20227,35 грн, проте, реалізуючи належне йому право на визначення обсягу позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості у сумі 16884,85 грн, з яких: 6765,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10079,85 грн - заборгованість за процентами.
Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №769268685 від 20.09.2024 року в розмірі 16 884 грн. 85 коп., а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 
Позивач просив у позовній заяві розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.6).
Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с.118) у судове засідання не з`явилася, у наданий судом строк та станом на 11 травня 2026 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надала.
У відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.
Судом установлено, що 20 вересня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №769268685, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора YWHK.
За умовами кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надає ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6765 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (п.2.1 кредитного договору). ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надає ОСОБА_1 перший транш за договором в сумі 6765 грн. 00 коп. 20.09.2024 року (що є датою надання кредиту) (п.2.3 кредитного договору). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором (п.2.4 кредитного договору).
Згідно п.3.1 розділу 3 договору кредитної лінії позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладання цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу.
Відповідно до п.5.1 розділу 5 кредитного договору вбачається, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику ініціюванням кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_2 , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. 
За змістом п.7.1-7.3 розділу 7 договору кредитної лінії вбачається, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 20.10.2024 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2., або п. 9.1.1.7. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 20.10.2029 року. 
Відповідно до п. 9.1.1.7 розділу 9 договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом, частини кредиту або комісії за надання кредиту щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення/розірвання договору.
Згідно п.11.1 розділу 11 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (а.с.23-33).
Також, 20.09.2024 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ», в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та додаткова інформація (а.с.21-22).
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 20.09.2024 року зазначено персональні дані відповідача, адреса та номер банківської картки НОМЕР_1 (а.с.20).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, а саме 20.09.2024 року здійснило переказ позичальнику грошових коштів в сумі 6765,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_3 , що підтверджується листом ТОВ «ПрофітГід» щодо підтвердження здійснення переказу грошових коштів та довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №769268685/16062025/Э від 16.06.2025 року (а.с.38).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 6 765 грн.
Згідно наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №769268685 від 20.09.2024 року становить 14 680 грн. 05 коп., з яких: 6 765 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4 532 грн. 55 коп. - заборгованість по процентам; 3 382 грн. 50 коп. - заборгованість по неустойці (а.с.18).
26 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/10, згідно з п.2.1 якого в порядку та на умовах даного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.11-13).
Відповідно до реєстру прав вимоги від 26.11.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №769268685 від 20.09.2024 року на загальну суму 14 680 грн. 05 коп., з яких: 6 765 грн. 00 коп. – заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 4 532 грн. 55 коп. – заборгованість по процентам; 3 382 грн. 50 коп. – заборгованість по іншим нарахуванням (а.с.15).
Згідно наданого ТОВ «Таліон Плюс» розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №769268685 від 20.09.2024 року становить 20 227 грн. 35 коп., з яких: 6 765 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 079 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам; 3 382 грн. 50 коп. - заборгованість за неустойкою (а.с.19).
26 листопада 2024 року на електронну адресу ОСОБА_1 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» направило повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.39). 
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №769268685 від 20.09.2024 року в сумі 20 227 грн. 35 коп.
Про необхідність погашення заборгованості, ОСОБА_1 повідомлена шляхом направлення відповідної досудової вимоги на електронну адресу відповідача (а.с.40).
17 лютого 2025 року на електронну адресу ОСОБА_1 ТОВ «Таліон Плюс» направило повідомлення про дострокове розірвання договору. 
Вищевикладені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Відповідач ОСОБА_1 не оспорювала договір позики, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та нею, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її волі.
Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.
На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. 
Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.
Разом з тим, відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано.
Проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить позивачу, у зв`язку з цим просить стягнути частину заборгованості за договором, що становить 16 844 грн. 85 коп., з яких: 6 765 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 079 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам. Заборгованість по неустойці у сумі 3 382 грн. 50 коп. не входить в загальну суму прохальної частини позову.
Враховуючи те, що кредитний договір між сторонами укладено 20 вересня 2024 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, неустойка за прострочення виконання зобов`язання нарахована під час дії воєнного стану, який триває дотепер, на момент нарахування штрафних санкцій чинним був пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, і ця норма ЦК України є пріоритетною та превалює над нормою Закону України «Про споживче кредитування», що говорить про те, що нормами діючого законодавства звільнено відповідача від сплати штрафних санкцій.
Таким чином, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №769268685 від 20.09.2024 року в розмірі 16 844 грн. 85 коп., з яких: 6 765 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 079 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с.1) судові витрати по справі за сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч.1, п.1 ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до роз`яснень п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
На підтвердження своїх вимог про розподіл витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. представник позивача подав до суду договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року, укладеного між ТОВ "Таліон Плюс" та Адвокатським обєднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій», додаткову угоду №918 від 30.12.2024 року до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2024 року, платіжну інструкції №1818 від 30.12.2024 року, якою ТОВ «Таліон Плюс» перерахувало адвокатському об`єднаню «ЛЮТІ» грошові кошти у розмірі 5 000 гривень (а.с.42-45, 46, 47).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. 
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність понесених витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн. Саме така сума відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до ст.ст. 3, 526, 530, 533, 549, 551, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, - 
у х в а л и в:
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», місцезнаходження: 14017, Чернігівська область, м.Чернігів, вул. Жабинського, 13, код ЄДРПОУ 39700642, до ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за договором №769268685 від 20.09.2024 року в розмірі 16 844 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 85 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» витрати за сплату судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.
Повне рішення суду складено 21 травня 2026 року. 

Суддя	  	І.  А.  Кибець