КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року Справа №320/60822/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить суд:
1. Визнати протиправним рішення відповідача - комісії для розгляду питань надання військовозобов?язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 07726289 від 18.11.2025 року щодо відмови у наданні відстрочки від мобілізації позивачу - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
2. Зобов?язати відповідача - комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути повторно заяву позивача - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 20251106-97225, від 11.06. 2025 року, про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у строки та у спосіб, встановлений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
В обґрунтування позову позивач вказує що звернувшись до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстави того, що є рідним сином загиблої матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , смерть якої настала внаслідок бойових дій, надав необхідні документи але комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки вказавши про відсутність підстави, в свою чергу вмотивованого пояснення, які подані документи визнано «відсутніми» або чому надані докази не підтверджують підставу відстрочки, комісія не навела. Вважає, що рішення відповідача носить формальний і невмотивований характер, при прийнятті рішення комісія не врахувала того, що законодавство не вимагає наявності у загиблої статусу військовослужбовця, надана довідка про причину смерті матері містить пряме посилання на воєнні дії, що відповідає поняттю «загибель з особливих обставин» у розумінні п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону, рішення не містить посилання на норми матеріального чи процесуального права, які б дозволяли відмовити за таких умов.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відзиву від відповідача до суду не надійшло, ухвалу про відкриття провадження доставлено до електронного кабінету відповідача 19.12.2025.
22.12.2025 судом також підтверджено факт реєстрації в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу та достовірність внесеної інформації про особу, обміну в електронному вигляді на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 
Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).
Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Судом встановлені такі обставини по справі.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 02.01.2024.
06.11.2025 позивачем подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстави на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - є рідним сином загиблої матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , смерть якої настала внаслідок бойових дій.
До заяви долучено копії документи:
- лікарського свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті № 801 від 28 листопада 2022 року, виданих Комунальним закладом Київської обласної ради «Київським Обласним Бюро Судово Медичної Експертизи»,
- паспорта,
- ідентифікаційного коду, 
- витягу з ЄДР досудових розслідувань від 29.11.2022 року № 12022111050003561, дата реєстрації провадження 24.11.2022 року,
Заява зареєстрована в Дія, РН 20251106-97225.
Листом - повідомленням від 18.11.2025 №719731 ІНФОРМАЦІЯ_1 вказав про розгляд заяви та документів, та про те, що протоколом від 11.11.2025 №46 комісією ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та повідомлено про те, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.
Підставою відмови вказано про відсутність документів, які підтверджують факт загибелі під час здійснення заходів у забезпеченні національної безпеки, які передбачені Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджена постановою КМУ від 16.05.2024 №560.
Не погоджуючись із рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у наданні відстрочки, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів.
При розгляді цієї справи суд враховує наступні приписи діючого законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові засади мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів унормовані Законом України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-XII).
Статтею 23 Закону №3543-XII врегульовано питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Частинами 7, 8 ст. 23 Закону №3543-XII регламентовано, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
За змістом п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560), у якому, серед іншого, визначено процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Відповідно до п. 56, 57 порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
За правилами п. 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
Заява повинна містити такі обов`язкові відомості про військовозобов`язаного: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України); дату народження; адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування); адресу електронної пошти; контактний номер телефону.
До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
За п. 59 Порядку №560 за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
У разі виявлення шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних відсутності у військовозобов`язаного законних підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлену автоматично, така відстрочка підлягає автоматичному скасуванню.
Відповідно до п. 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.
Рішення комісії оформляється протоколом. 
У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). 
У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови. 
У разі позитивного рішення комісії відомості щодо надання відстрочки (строк відстрочки та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку) протягом одного дня з дати прийняття такого рішення вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відображаються в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, а не пізніше двох днів з дати прийняття такого рішення заявникові повідомляється про це у способи, визначені цим пунктом, та видається роздрукований (оновлений) військово-обліковий документ, сформований відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, або довідка за формою згідно з додатком 6 (для військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів).
У разі прийняття комісією рішення про відмову у наданні відстрочки за результатами розгляду заяви про надання відстрочки, поданої через центр надання адміністративних послуг, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє відповідному центру надання адміністративних послуг та надсилає заявникові повідомлення про відмову у наданні відстрочки (додаток 7) на зазначену у заяві адресу електронної пошти.
Рішення комісії може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Позивач в позовній заяві зазначив, що 06.11.2025 звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки.
Відповідачем повідомлено позивача про прийняте рішення оформлене протоколом від 11.11.2025 №46 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII оскільки відсутні документи, які підтверджують факт загибелі під час здійснення заходів у забезпеченні національної безпеки, визначені Порядок №560.
Суд враховує та зазначає наступне.
Мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місто смерті Україна, Київська область, Бучанський район, село Здвижівка.
Згідно з довідкою про причину смерті № 801 від 28.11.2022 року, виданою Комунальним закладом Київської обласної ради «Київським Обласним Бюро Судово Медичної Експертизи», що смерть матері позивача ОСОБА_2 настала внаслідок військових дій, воєнних операцій, а саме від вогнепального поранення голови з ушкодженням головного мозку, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків. 
Факт смерті матері позивача підтверджується також свідоцтвом про смерть актовий запис № 1517 від 29 листопада 2022 року, Серія НОМЕР_1 , виданий Бучанським відділом державної Реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Родинні відносини між позивачем та загиблою підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 03, виданим 26.04.2001 року Виконавчим комітетом Новобілелеуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, у якому матір`ю зазначено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно, позивач є рідним сином загиблої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , смерть якої настала внаслідок військових дій, воєнних операцій, тобто за особливих обставин.
Оцінюючи правомірність оскаржуваної відмови оформленої протоколом від 11.11.2025 №46, відповідач виходив із положень пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Водночас, як убачається зі змісту заяви позивача від 06.11.2025, останній звернувся до уповноваженого органу з вимогою оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на іншій, чітко визначеній законом підставі, а саме відповідно до пункту 4 частини 3 статті 23 Закону № 3543-XII.
Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:
жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Як зазначено вище Порядок №560 регулює, окрім іншого, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову служу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Відповідно до пункту 56 Порядку відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
В свою чергу, додатком 5 Порядку №560 встановлює Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та за п. 58 Порядку № 560 до заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відтак, згідно додатку 5 Положення документами, що підтверджують право на відстрочку з підстав передбачених пунктом 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» є:
документи, що підтверджують родинні зв`язки (у тому числі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України або посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни), витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин,
документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану (у тому числі сповіщення або копія акта службового розслідування, або витяг із наказу про виключення із списків особового складу (із зазначенням підстави).
Позивачем до заяви долучено згаданих вище та досліджених судом копії лікарського свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті № 801 від 28 листопада 2022 року, виданих Комунальним закладом Київської обласної ради «Київським Обласним Бюро Судово Медичної Експертизи», паспорта, ідентифікаційного коду, витягу з ЄДР досудових розслідувань від 29.11.2022 року № 12022111050003561, дата реєстрації провадження 24.11.2022 року.
Враховуючи вищезазначене, суд вказує, що п.4 ч.3 ст.23 Закону №3543-XII передбачає вичерпний перелік підстав для звільнення особи від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
З аналізу норми абз. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що для її застосування необхідно встановити такі умови:
ступінь родинного зв`язку заявника з військовослужбовцем;
документи, які підтверджують факт загибелі (зникнення безвісти) під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану.
Тому, ключовим питанням у межах спірної ситуації є те, чи підтверджують надані позивачем документи факт саме загибелі матері позивача під час здійснення заходів, необхідних із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області або забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України під час воєнного стану.
В матеріалах справи наявна копія довідки про причину смерті (до форми №106/о №801 (остаточне)) від 28.11.2022, причиною смерті зазначено: вогнепальне поранення голови з ушкодженням головного мозку, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків. Ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій. Смерть настала на території військового госпіталя, смт. Гостомель. 
Відтак, суд вважає, що позивачем підтверджено, що його мати загинула під час здійснення заходів у забезпеченні національної безпеки та відповідно підтверджено право на надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Тому суд приходить до висновку, що спірним рішенням комісії (Протоколом №46 від 11.11.2025) позивачу було протиправно відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з частинами 3, 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд вважає, що порушене право позивача слід захистити, зобов`язавши відповідача повторно розглянути його заяву та прийняти за нею рішення.
При повторному розгляді заяви про відстрочку відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі.
Також у рішенні, прийнятому за результатами повторного розгляду заяви позивача, відповідач повинен вивчити отриману заяву позивача по суті, з урахуванням оцінки спірних правовідносин, викладеної у цьому рішенні суду, а також додані до заяви підтвердні документи та оцінити законність підстав для надання відстрочки, як того вимагає абзац 1 пункту 60 Порядку №560.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно частин 1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Усі інші аргументи позивача, вивчені судом, є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи наслідки вирішення справи судом, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 139, 143, 242-243, 245-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлене протоколом № 46 від 11.11.2025 щодо відмови у наданні відстрочки від мобілізації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути повторно заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 20251106-97225 від 11.06.2025 року та подані документи про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з дотриманням Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.