Компаніївський районний суд Кіровоградської області 

Справа № 391/341/26 
Провадження № 2/391/368/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2026р.	селище Компаніївка	

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Ревякіної О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 16206,97 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.06.2021 р. між ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7515448191, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит. Позичальник свої обов`язки виконав, проте відповідач припинила повертати наданий кредит у строки передбачені кредитним договором та має заборгованість в сумі 16206,97 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати.
Ухвалою суду від 07.05.2026 позов залишено без руху, надано час на усунення недоліків, які позивач усунув 11.05.2026
Ухвалою суду від 13.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів.
Клопотань про розгляд справи з викликом сторін та відзиву на позов до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступне.
04.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 7515448191. Цей договір, паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», з якими позичальник ознайомився перед підписанням, становить кредитний договір.
За умовами договору ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 15794 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів на умовах, передбачених в Паспорті кредиту.
Факт отримання відповідачем грошових коштів в сумі 15794 грн та часткове погашення кредиту підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № 7515448191.
07.10.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладений договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до Позичальників, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», а АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за кредитними договорами.
25.12.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладений договір факторингу № НІ/11/34-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, право на одержання яких, належить АТ «Таскомбанк», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів за кредитним договором від відповідача.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 25.12.2025 року № НІ/11/34-Ф ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16206,97 грн, з яких: 4863,66 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 0,04 грн - сума заборгованості за відсотками; 11343,27 грн - сума заборгованості по комісії.
Позичальник свої обов`язки виконав, проте відповідач припинив повертати наданий кредит у строки передбачені кредитним договором.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України)
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ст. 512 ЦК України). Відступлення права вимоги відбувається на підставі правочину, зокрема, внаслідок укладення договору купівлі-продажу чи міни; дарування; факторингу. Останнім є операція з переуступки першим кредитором прав вимоги боргу третьої особи другому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу першому кредиторові.
Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір, позивач має право вимагати від позичальника повернення кредиту та процентів за користування кредитом.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником ОСОБА_1 власноруч. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 15794 грн шляхом перерахунку коштів на картковий рахунок.
Між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в паперовій формі.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, сума заборгованості за тілом кредиту складає 4863,66 грн; сума заборгованості за відсотками -0,04 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів».
Вказаний розрахунок щодо заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом відповідачем не спростовано, а тому суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача комісії, суд зазначає наступне.
Згідно частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 року у справі №6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник.
Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а Товариство не мало права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. 
Отже, умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволені вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 11343,27 грн.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.04.2022 року у справі №640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21.04.2021 року у справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15.12.2021 року у справі №209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21.07.2021 року у справі №751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).
Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 16206,97 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 4863,70 грн, що становить 30%. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 799 грн (2662,40*30%).
Керуючись статтями 4, 19, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) заборгованість за договором № 7515448191 від 04.06.2021 року в розмірі 4863,70 грн, а також судовий збір в сумі 799 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          О.В. Ревякіна