ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"04" червня 2026 р. Cправа № 902/486/26  

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю секретаря судового засідання Соболєва В.А.,
представника позивача - Керода Р.П.
у відсутності представника відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Сав Орбіко" (вул. Гетьмана Кирила Розумовського, буд. 27, м. Київ, 03115) 
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" (вул. Стеценка, буд. 57, м. Вінниця, 21009) 
про стягнення 1 645 291,18 грн,

В С Т А Н О В И В : 

На розгляд Господарського суду Вінницької області в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Сав Орбіко" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" 1 645 291,18 грн.
В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №ВН-407 від 11.07.2024 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого Приватним акціонерним товариством "Сав Орбіко" заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" 1 645 291,18 грн, з яких: 1 134 625,77 грн - основного боргу; 43 324,67 грн - 15% річних; 89 059,58 грн - пені; 340 387,73 грн - штрафу та 37 893,43 грн - інфляційних втрат.
Ухвалою суду від 20.04.2026 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/486/26 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.05.2026 о 09:30 год.
Під час підготовчого провадження у справі учасникам справи забезпечено можливість на реалізацію прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, зокрема на подання заяв по суті спору. Однак учасники справи таким правом не скористалися.
Поряд з цим представнику позивача за його заявою (вх. №01-30/4317/26 від 01.05.2026) забезпечено участь у судових засіданнях у справі № 902/486/26 у суді першої інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито таку стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 02.06.2026 о 14:00 год., про що 14.05.2026 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.
На визначений час у судове засідання 02.06.2026 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), повідомлений належним чином відповідач (шляхом доставки ухвали від 19.05.2026 до Електронного кабінету ЄСІТС) правом участі у судовому засіданні не скористався.
Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві.
Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.
За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
Поряд з цим суд відповідно до частини 1 статті 219 ГПК України оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, повідомивши, що проголошення скороченого рішення (вступної та резолютивної частин) відбудеться 04.06.2026 о 15:30 год.
У судовому засіданні 04.06.2026 за відсутності учасників справи суд згідно із частиною 6 статті 233 та частиною 4 статті 240 ГПК України долучив до матеріалів справи скорочене рішення (вступну та резолютивну частини) без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
11.07.2024 між Приватним акціонерним товариством "САВ 92" (Постачальник), найменування якого змінено на Приватне акціонерне товариство "Сав Орбіко" (позивач) згідно протоколу №124 позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "САВ 92", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" (Покупець, відповідач) укладено Договір поставки №ВН-407 (Договір), відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність, а Покупець приймає та оплачує Товар на умовах, визначених у даному Договорі.
Найменування, асортимент, кількість та ціна Товару, що є предметом даного Договору, визначаються у накладних, які оформлюються та підписуються Сторонами при прийомі-передачі кожної партії Товару. Усі накладні є невід`ємними (складовими) частинами цього Договору в частині визначення ціни, асортименту, найменування та кількості Товару (п. 1.2. Договору).
Додатком №1 до Договору сторони погодили оплату вартості поставленого Товару не пізніше 75 днів з дати прийому-передачі Товару.
Пунктом 7.1. Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати вартості Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки виконання зобов`язання.
У випадку прострочки Покупцем оплати вартості Товару більше ніж на 30 календарних днів вважається, що Покупець необґрунтовано відмовився від оплати Товару та зобов`язаний сплатити на користь Постачальника, крім установленої Договором пені /п.7.1./, штраф за ухилення від оплати у розмірі 30% від вартості отриманого та не оплаченого в строк Товару (п. 7.4. Договору).
Згідно із п. 7.5. Договору в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, Покупець зобов`язаний, крім зазначеної в цьому розділі неустойки, сплатити 15 (п`ятнадцять) процентів річних від простроченої суми.
Пунктом 10.8. Договору сторони погодили встановити позовну давність тривалістю у три роки для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 
На виконання умов Договору позивач здійснив поставку, а відповідач прийняв Товар на загальну суму 1 134 625,77 грн, що підтверджується обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними (а.с. 16-249, т.1; а.с. 1-203, т.2).
Згідно із обопільно підписаним та скріпленим печатками сторін Актом звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2025-24.03.2026 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Сав Орбіко" склала 1 134 625,77 грн. Поряд з цим зі сторони Покупця в такому Акті звірки зафіксовано розбіжність в розрахунках на суму 1261,02 грн та визначено сальдо після звіряння в сумі 1133364,75 грн.
Оскільки Покупець оплати вартості отриманого товару не здійснив, Приватне акціонерне товариство "Сав Орбіко" звернулося із відповідним позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" 1 134 625,77 грн - основного боргу; 43 324,67 грн - 15% річних; 89 059,58 грн - пені; 340 387,73 грн - штрафу та 37 893,43 грн - інфляційних втрат, нарахованих внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений між сторонами Договір поставки №ВН-407 від 11.07.2024.
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.
В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Факт поставки відповідачу Товару за Договором на суму 1 134 625,77 грн підтверджено первинними документами - видатковими накладними.
Оскільки Додатком №1 до Договору сторони погодили оплату вартості поставленого Товару не пізніше 75 днів з дати прийому-передачі Товару, крайня дата поставки за видатковими накладними датована 12.12.2025, відтак зобов`язання відповідача щодо оплати вартості отриманого Товару є простроченим.
Наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Сав Орбіко" в сумі 1 134 625,77 грн зафіксовано в Акті звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2025-24.03.2026, обопільно підписаному сторонами. Водночас підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (постанови ВС КГС від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17 та від 21.12.2020 у справі №916/499/20).
Суд бере до уваги, що зазначений Акт звірки взаєморозрахунків містить примітку зі сторони відповідача про розбіжність в розрахунках на суму 1261,02 грн та з визначенням сальдо після звіряння в сумі 1133364,75 грн. Однак наявними у матеріалах справи первинними документами - видатковими накладними підтверджується факт поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" на суму 1 134 625,77 грн. 
Доказів повного чи часткового погашення заборгованості за поставлений Товар матеріали справи не містять. Поряд з цим суд враховує позицію, викладену у постанові КГС ВС від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати заборгованості, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення 1 134 625,77 грн основного боргу у повному обсязі.
Окрім основного боргу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" 43 324,67 грн - 15% річних; 89 059,58 грн - пені; 340 387,73 грн - штрафу та 37 893,43 грн - інфляційних втрат, нарахованих внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.
До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених у статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).
Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За умовами пунктів 7.1., 7.4., 7.5. Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати вартості Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику:
- пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки виконання зобов`язання;
- за прострочення оплати вартості Товару більше ніж на 30 календарних днів - штраф за ухилення від оплати у розмірі 30% від вартості отриманого та не оплаченого в строк Товару; 
- 15 (п`ятнадцять) процентів річних від простроченої суми.
Згідно із пунктом 10.8. Договору сторони встановили позовну давність тривалістю у три роки для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, 15% річних та пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" за відповідні періоди прострочення за кожною видатковою накладною (а.с. 12-14, т.1; кінцева дата нарахування 14.04.2026) судом встановлено, що розрахунок позивача перебуває в межах розрахунку суду.
Арифметичною перевіркою правильності нарахування штрафу в силу п. 7.4. Договору помилок не виявлено (1 134 625,77 грн х 30% = 340 387,73 грн).
Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" 43 324,67 грн - 15% річних; 89 059,58 грн - пені; 340 387,73 грн - штрафу та 37 893,43 грн - інфляційних втрат.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Разом з тим відповідачем не подано до суду жодних доказів в підтвердження або спростування заявлених позовних вимог.
За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи задоволення позову повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 19 743,5 грн покладаються на відповідача. При обрахунку ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" застосовано коефіцієнт пониження 0,8, оскільки позовну заяву подано в електронній формі в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".
Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Рітейл Груп" (вул. Стеценка, буд. 57, м. Вінниця, 21009, код ЄДРПОУ 44250761) на користь Приватного акціонерного товариства "Сав Орбіко" (вул. Гетьмана Кирила Розумовського, буд. 27, м. Київ, 03115, код ЄДРПОУ 42903398) 1 134 625,77 грн - основного боргу; 43 324,67 грн - 15% річних; 89 059,58 грн - пені; 340 387,73 грн - штрафу; 37 893,43 грн - інфляційних втрат та 19 743,5 грн - витрат на сплату судового збору.
3. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 12 червня 2026 р.

Суддя А.А. Тварковський    

віддрук. прим.:
1 - до справи.