ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

29 червня 2026 року	Справа №160/13059/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу №160/13059/26 за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ: 13486010) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
15 травня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі – позивач), що надійшла в підсистемі “Електронний Суд” до Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/13059/26 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2026 року позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки у встановлений судом строк – протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
22 травня 2026 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій відповідачем вказано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач), та заявлено наступні позовні вимоги:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності з серпня 2025 року;
- зобов`язати Відповідача поновити мені нарахування та виплату пенсії з серпня 2025 року та виплатити всю заборгованість;
- стягнути з Відповідача на мою користь моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність припинення відповідачем виплати позивачу пенсії по інвалідності та незаконність вимоги про проходження оцінювання повсякденного функціонування особи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.08.2025 року по 13.11.2025 року повернуто позивачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/13059/26 в частині позовних вимог за період з 14.11.2025 року, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
15 червня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що згідно виписки з акту медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 846342, виданої міжрайонною МСЕК м. Краматорськ 03.09.2020 року визнано особою з інвалідністю ІІІ групи, з періодом встановлення інвалідності з 18.08.2020 по 31.08.2021. Виплата пенсії ОСОБА_1 проводилась відповідно до підпункту 14- 6.1 пункту 14-6 розділу XV, «Прикінцевих положень» Закону № 1058 без результатів повторного огляду на період дії воєнного стану з 01.09.2021 року по 31.08.2025 року. За матеріалами електронної пенсійної справи встановлено, що до заяви (витяг) про продовження групи інвалідності не було надано. Питання подовження виплати пенсії на період дії воєнного стану приймаються за місцем перебування на обліку позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про продовження строку для подання відзиву у справі №160/13059/26 задоволено та продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області строк для подання відзиву.
16 червня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що відповідач сам підтвердив право Позивача на поновлення пенсії Відповідач цитує абзац 14 пункту 3 Постанови КМУ № 1338, де зазначено: «до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать: особи, місцем проживання яких є території... на яких ведуться (велися) бойові дії». Відповідач визнає, що Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, проживає у м. Краматорськ Донецької області та перебував на автоматичному подовженні виплат під час воєнного стану. Місто Краматорськ належить до територій бойових дій, для яких не визначено дату завершення бойових дій (згідно з Переліком Мінреінтеграції). Таким чином, Відповідач власним текстом спростував свої ж протиправні дії та підтвердив, що Позивач має законне право не проходити жодних оцінювань, а виплата пенсії мала бути продовжена автоматично.
16 червня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про визнання доказу недопустимим, яке надійшло від позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач вказує, що наданий відповідачем бланк заяви від 19.02.2026 року є неналежним доказом. 
Суд констатує, що в даній справі предметом спору є правомірність припинення виплати позивачу пенсії. Отже, заява позивача від 19.02.2026 року, незалежно від того чи достовірний цей доказ, в будь-якому випадку не впливає на правову оцінку суду правомірності дій, які мали місце до дати такої заяви. 
У відповідності до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 03.09.2021 року серії 12ААБ №846342 позивачу встановлено третю групу інвалідності з 18.08.2020 року на строк до 01.10.2021 року.
Згідно довідки ВПО від 30.04.2022 року №1241-7500802473 позивач зареєстрований в м. Краматорськ Донецької області, фактично проживає в м. Дніпро. 
Згідно листа відповідача від 20.03.2026 року №20235-14332/К-02/8-0500/26 позивач перебуває у відповідача на обліку як отримувач пенсії. Також надано відомості про порядок поновлення виплати пенсії позивачу. 
Згідно листа Пенсійного фонду України від 14.05.2026 року №51576-54776/К-03/8-2800/26 позивача визнано особою з інвалідністю ІІІ групи по 30.09.2021. В листі, зокрема, зазначено, що з жовтня 2021 року по серпень 2025 року позивачу пенсія виплачувалася. Чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язанні у період з 01.04.2025 року до 01.11.2025 року пройти оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою №1338, отже підстави для продовження виплати пенсії по інвалідності до проходження оцінювання повсякденного функціонування немає.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу, позивач звернувся з цією позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Відповідно до ч.1 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі – Закон №1788-XII) пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.
Згідно зі ст. 34 Закону №1788-XII пенсії призначаються на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи. Інвалідам - чоловікам старше 60 років і жінкам старше 55 років пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих інвалідів провадиться тільки за їх заявою.
За ст. 36 Закону №1788-XII якщо інвалід не з`явився в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у призначений для цього строк, то виплата йому пенсії зупиняється, а в разі визнання його знову інвалідом поновлюється з дня зупинення, але не більш як за один місяць.
У разі коли строк повторного огляду пропущено з поважної причини, виплата пенсії провадиться з дня зупинення виплати до дня повторного огляду, але не більш як за 3 роки, якщо орган медико-соціальної експертизи визнає його за цей період інвалідом. При цьому, якщо при повторному огляді інваліда переведено до іншої групи інвалідності (вищої або нижчої), то пенсія за вказаний час виплачується за попередньою групою.
Якщо виплату пенсії інвалідові, який втратив здоров`я внаслідок загального захворювання, було припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо він не одержував пенсії внаслідок нез`явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання його інвалідом виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше 5 років. Якщо минуло більше 5 років, пенсія призначається знову на загальних підставах.
Статтею 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-VI (далі – Закон №1058-VI) встановлено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Згідно ч. 2, 3 ст. 35 Закон №1058-VI у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
У разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.
Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо така особа не отримувала пенсію внаслідок нез`явлення без поважних причин для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня наступного встановлення інвалідності, за умови що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.
Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п. 14-6 розділу XV Закону №1058-VI у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.
За п. 14-6.1. розділу XV Закону №1058-VI (в первісній редакції) для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану - не менш як на весь строк їх військової служби). Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду.
За п. 14-6.1. розділу XV Закону №1058-VI (в редакції Закону №4170-IX – з 31.12.2024 року) для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.
Абзацами 11-18 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024 року №1338 (далі – Постанови №1338) встановлено наступне. 
Особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 р., але які не пройшли його своєчасно, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування, але не довше ніж до 1 липня 2025 року.
У разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 “Питання медико-соціальної експертизи” (Офіційний вісник України, 2009 р., № 95, ст. 3265), і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 8 березня 2022 р. № 225 “Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України” (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1310) не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:
чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 р. до 1 листопада 2025 р. пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.
До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи. Абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Передусім суд зауважує, що наявність у даній справі рішення про відмову у поновленні позивачу виплати пенсії не впливає на предмет спору в даній справі: позивач оскаржив саме припинення виплати (а не відмову у її поновленні), що мало місце раніше та є окремою юридично значущою дією, яка вчинена саме відповідачем. 
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу виплату пенсії припинено в серпні 2025 року. В т.ч. в листі пенсійного фонду України від 14.05.2026 року ця обставина підтверджена безпосередньо. 
При цьому сторонами не заперечувалося, що інвалідність позивачу встановлена до набрання чинності Постановою №1338, а її продовження припадало спочатку на період дії карантинних обмежень, а в подальшому – на період дії воєнного стану. 
Проте, за змістом абзаців 12-13 позивач мав право отримувати пенсію принаймні до 01 листопада 2025 року, в зв`язку з чим припинення виплати пенсії раніше цієї дати в будь-якому випадку є протиправним. 
Подібне правозастосування здійснене Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 24.02.2026 року у справі №520/1562/26. 
Водночас, в даній справі позовні вимоги прийняті до розгляду виключно з 14.11.2025 року. 
Отже, вищевказаний висновок суду щодо безпідставності припинення виплати пенсії раніше ніж 01.11.2025 року є нерелевантним наявній юридичній ситуації, оскільки на розгляді суду фактично перебувають вимоги щодо припинення виплати пенсії лише з 14.11.2025 року. 
В зв`язку з цим слід зауважити, що позивач в своїх заявах посилався на виключення згідно абз. 16 п. 3 Постанови №1338 – вказував на своє місце проживання у місті Краматорськ Донецької області. 
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 (далі – Перелік). 
Згідно Переліку м. Краматорськ перебуває у ньому з 24.02.2022 року, дата завершення бойових дій або окупації відсутня. 
Водночас, згідно наданої позивачем роздруківки з Електронного кабінету соціальних послуг на веб-сайті Міністерства соціальної політики України місцем проживання позивача є м. Дніпро. 
Згідно довідки ВПО позивача з 30.04.2022 року місцем проживання позивача є м. Дніпро.
Надана позивачем довідка від 13.09.2020 року стосувалася місця державної реєстрації та є більш застарілою. 
При цьому в абз. 16 п. 3 Постанови №1338 передбачено, що «до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать: особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку …».
Місто Дніпро в Переліку відсутнє. 
Згідно телеологічного тлумачення даної норми права вона спрямована на соціальний захист осіб, які в силу об`єктивних умов, які склалися в місці їх фактичного проживання, не можуть з`явитися для проведення щодо них оцінювання повсякденного функціонування. Тобто, проживаючи в м. Краматорськ з огляду на його наближеність до зони бойових дій проходження оцінювання повсякденного функціонування дійсно є істотно ускладненим. Водночас, позивач згідно наданих ним самим документів понад 4 роки проживає у м. Дніпро.
Позиція позивача, викладена в електронній скарзі до відповідача, не враховує зміни нормативно-правового регулювання спірних правовідносин згідно Закону №4170-IX: до набрання ним чинності діяло стверджуване позивачем правило про продовження виплати пенсії до завершення воєнного стану та 6 місяців після його завершення, в той час як після набрання чинності цим законом передбачено інше правило: продовження діє до проходження оцінювання у разі неможливості проходження оцінювання з причин, визначених урядом. Таке визначення міститься в абз. 16-17 п. 3 Постанови №1338 та стосується місця проживання (фактичного) та стану здоров`я.
Більш того, вказане виключення щодо місця проживання в будь-якому випадку не стосується позивача згідно виключення, передбаченого в абз. 18 п. 3 Постанови №1338. 
Так, в ньому прямо зазначено, що абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.
Оскільки позивач належить до категорії "чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду", для нього не діє виключення щодо місця проживання. 
Отже, ці доводи позивача судом відхилено. 
Таким чином, в межах заявлених позовних вимог (з 14.11.2025 року) відсутні правові підстави для поновлення виплати пенсії позивачу. 
Як наслідок, відсутні і правові підстави для стягнення моральної шкоди. 
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
У зв`язку з перебування у відрядженні судді Боженко Н.В., рішення ухвалено в перший робочий день судді. 
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко