Справа №295/3717/26
Категорія 38
2/295/2947/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту № 787095316, що укладений 10.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем в електронній формі.
У позові зазначено, що відповідачу ОСОБА_1 як позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 8500,00 грн. з визначеною кінцевою датою повернення - 10.05.2030, відсотковою щоденною ставкою – 0,98 % та комісією – 510 грн. одноразово.
В подальшому, 20.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/36, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги до боржників, зокрема, за кредитним договором № 787095316 від 10.04.2025.
Звертаючись до вимог законодавства, що врегульовують питання належного виконання зобов`язання, переходу прав грошової вимоги до нового кредитора, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредиту № 787095316 від 10.04.2025, що становить 24 396,70 грн., з яких: 8500,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15 386,70 грн. - заборгованість по відсотках, 510,00 грн. - заборгованість по комісії, відшкодувати судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.03.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників; витребувано докази за клопотанням позивача в АТ КБ «Приват Банк».
На виконання вимог ухвали суду представником АТ КБ «Приват Банк» надано інформацію, якою підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 . Також надано виписку про рух коштів з переліком грошових операцій за 10.04.2025, зокрема щодо зарахування коштів у сумі 8500,00 грн.

Вирішуючи питання грунтовності заявлених позовних вимог, суд виходить з таких міркувань.
Так, матеріали справи містять договір кредитної лінії № 787095316 від 10.04.2025, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» як кредитодавець надав ОСОБА_1 як позичальнику грошові кошти - 8500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності.
Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 (триста п`ятдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних.
Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим договором становить 510 грн 00 коп. (п`ятсот десять грн. нуль коп.).
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 10.05.2030.
20.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № МВ – ТП/36, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» прийняв право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 .
Згідно з реєстром прав вимог від 20.05.2025 до вищевказаного договору факторингу, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» отримало право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту № 787095316 від 10.04.2025.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків та комісії.
Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 24 396,70 грн., з яких: 8500,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15 386,70 грн. - заборгованість по відсотках, 510,00 грн. - заборгованість по комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 787095316 від 10.04.2025, долученого до матеріалів справи.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (далі - Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.
Стаття 12 Закону визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 цього Закону.
Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору № 787095316 від 10.04.2025 з даними про застосування позичальником одноразового ідентифікатора «ZMJV».
Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» підтверджується, що ним було ініційовано платіжну операцію щодо перерахування коштів в розмірі 8500,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_2 . Крім того, вказана інформація також підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід».
Отже, суд приходить до висновку про виникнення між учасниками правовідносин, заснованих на договорі кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, інші розрахунки не подавались.
Надаючи оцінку змісту договору кредиту, доданим до матеріалів позову доказам, суд вважає твердження позивача щодо існування заборгованості за договором кредиту, зокрема: за тілом кредиту в розмірі – 8500,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі – 15 386,70 грн. та заборгованості за комісією у розмірі – 510,00 грн., обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню. Загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача становить – 24 396,70 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказуючи на потребу відшкодування витрат в сумі 5000,00 грн., позивач надає договір про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», додаткову угоду № 2761 від 10.02.2026 до договору про надання правничої допомоги від 02.12.2024, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 02.12.2024, в якому вказано, що: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин; формування доказів; аналіз судової практики; надання юридичних консультацій - 1000,00 грн.; підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) – 500 грн.; підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду – 3500,00 грн.
Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на непропорційне завищення вартості послуг з огляду на складність справи, обсягу її матеріалів, пов`язаної із цим об`єктивної потреби у часі. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача, оскільки стягнення заборгованості, також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вважаючи їх неспівмірними, суд, керуючись принципом розумного підходу до визначення обсягу часу, необхідного для досягнення мети надання кваліфікованої та достатньої правової допомоги, вважає необхідним зменшити розмір витрат за договором про надання правничої допомоги та визначити їх на рівні 2000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», код ЄДРПОУ 39700642, адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13, заборгованість за договором кредиту № 787095316 від 10.04.2025 в сумі 24 396,70 грн., з яких: 8500,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15 386,70 грн. - заборгованість по відсотках, 510,00 грн. - заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» судовий збір у розмірі 2662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов