Справа №760/7855/26
2/760/13988/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, 
ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , надання яких забезпечує ПрАТ «АК «Київводоканал» на підставі публічного договору (оферти), опублікованого 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510). Жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання, разом з тим, відповідачі, усупереч взятих на себе зобов`язань, порушують умови договору щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2025 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість у розмірі 72913,24 грн., що складається з: заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 70641,30 грн.; заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 99,05 грн.; заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 2172,89 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання боржником оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми в розмірі 7690,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 37310,33 грн., пеню в розмірі 637,21 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 328,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_3 і надала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» у повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами. В обґрунтування відзиву зазначено, що позов заявлений неналежним позивачем, який не надав документів на право здійснення діяльності з централізованого водопостачання, зокрема дозволів на спеціальне водокористування, ліцензій та паспортів на джерела питного водопостачання. Відповідачка наголошує на порушенні позивачем вимог статей 175 та 176 ЦПК України щодо змісту позовної заяви та визначення ціни позову. Вказує на відсутність укладеного між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг. Відповідачка стверджують, що позивач не надав доказів акцептування відповідачами умов будь-якого договору, а саме: відсутні підписані заяви-приєднання, факти оплати рахунків або електронні повідомлення про прийняття пропозиції. Надані позивачем матеріали суперечать формі Типового індивідуального договору, затвердженого Постановою КМУ №690, та не можуть вважатися належною підставою для виникнення зобов`язань. Крім того, позивачем не доведено факт надання послуг та об`єктивність нарахування боргу. Відповідачка вказує, що будинок обладнаний вузлами комерційного обліку, проте дані про зняття їх показників у матеріалах справи відсутні. Розрахунок заборгованості та довідки про борг не є належними доказами, оскільки вони не підтверджені первинними бухгалтерськими документами (актами, реєстрами), як того вимагає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивач також не надав доказів щомісячного направлення рахунків на оплату кожному з відповідачів. Водночас, відповідака звертає увагу суду на те, що позивач звернувся з позовом поза межами встановленого законом строку, що згідно зі ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні вимог. Також відповідачка вказує на неправомірність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки їх розмір суперечить Типовому договору та законодавчим обмеженням. Відповідачка вважає вимогу про солідарне стягнення боргу незаконною, посилаючись на ст. 61 Конституції України щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності та зазначають, що позивач не довів наявності умов для виникнення спільної відповідальності за зобов`язаннями. З огляду на відсутність складу цивільного правопорушення та недоведеність факту заподіяння шкоди, Відповідачка просять суд повністю відмовити в задоволенні позову.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що ПрАТ «АК «Київводоканал» є належним позивачем, оскільки має чинну безстрокову ліцензію на право провадження господарської діяльності (постанова НКРЕКП № 16 від 15.01.2016) та законне право вимоги на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил № 630 та № 690. Щодо договірних відносин позивач зазначив, що закон встановлює обов`язковість договору для споживача та неможливість відмови від його укладання. Прийняття публічної оферти виконавця може відбуватися у формі мовчання, а для виникнення правовідносин достатньо факту публікації договору та відсутності заперечень з боку споживача. Оскільки квартира АДРЕСА_2 не обладнана індивідуальними лічильниками, нарахування проводилися за кількістю зареєстрованих осіб, а щомісячні повідомлення про оплату надсилалися на поштову адресу відповідачів. Позивач наголошує, що обов`язок оплати послуг визначений законом і не залежить від факту отримання рахунків. До позовної заяви додано детальний розрахунок заборгованості за період з 01.01.2017 по 31.12.2025, який містить помісячні дані про об`єми, тарифи та коригування. Твердження відповідачів про неналежну якість послуг позивач вважає безпідставними, оскільки ними не надано жодного акта-претензії, що є єдиним належним доказом у таких спорах. Крім того, ПрАТ «АК «Київводоканал» заперечує проти застосування позовної давності, вказуючи на її автоматичне продовження на час дії карантину та воєнного стану згідно з прикінцевими положеннями ЦК України. Нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені (з червня 2024 року) позивач розцінює як законний спосіб захисту від знецінення коштів. З огляду на статус підприємства як об`єкта критичної інфраструктури, позивач наполягає на солідарному стягненні боргу з усіх зареєстрованих у квартирі дієздатних осіб. Позивач акцентує увагу на статусі підприємства як об`єкта критичної інфраструктури, зазначаючи, що тривала несплата за послуги протягом 9 років загрожує безперебійному водопостачанню міста та екологічній безпеці. 

ІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді 02 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд, про що належним чином повідомлені учасники справи.

Позивач - представник ПрАТ «АК «Київводоканал» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідачкою ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , тобто є споживачами житлово-комунальних послуг за вказаною адресою.

05.08.2014 року у газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПрАТ «АК «Київводоканал» як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Зі змісту повідомлення вбачається, що фізична особа, яка користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Відповідно до п.1.1 договору позивач зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно із пункту 3.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Окрім того, 31.05.2021 на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним.

Згідно з п. 1 цього Договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 15 Договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором.

Пунктом 7 Договору визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Позивач належним чином виконує свої договірні зобов`язання шляхом надання відповідачам послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору.

Відповідачі, усупереч взятих на себе зобов`язань, порушили умови договорів щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.01.2017 по 31.12.2025 послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість на загальну суму 72913,24 грн., що складається з: заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 70641,30 грн.; заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 99,05 грн.; заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 2172,89 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Крім того, згідно з розрахунком заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, у зв`язку з простроченням виконання відповідачами оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми в розмірі 7690,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 37310,33 грн., пеню в розмірі 637,21 грн.

ІV. Застосовані судом норми права.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води) 

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно зі статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина 1 статті 543 ЦК України).

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2014 у газеті «Хрещатик» № 110 (4510) опубліковано повідомлення про публічний договір. 31.05.2021 на офіційному веб-сайті позивача опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання.

Згідно із статтею 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В умовах статей 641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із частинами 1 та 2 статі 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Таким чином, договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Для виникнення правовідносин на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11.11.2019 року у справі № 646/834/17.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17).

Судом встановлено, що відповідачі, в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у газеті та на веб-сайті на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», від відповідачів жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору не надходило. 

Належних і допустимих доказів того, що відповідачі не користуються послугами ПрАТ «АК «Київводоканал» з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або уклали договір з іншим виконавцем послуг, матеріали справи не містять, а тому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вважається такими, що прийняли оферту.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідачів щодо відсутності договірних правовідносин.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами обов`язків по оплаті наданих ПрАТ «АК «Київводоканал» у період з 01.01.2017 по 31.12.2025 житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, утворилася заборгованість у розмірі 72913,24 грн., що складається з: заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 70641,30 грн.; заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 99,05 грн.; заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 2172,89 грн.

Заборгованість відповідачів підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком заборгованості. 

Доводи відповідачів про недоведеність надання послуг суд оцінює критично оскільки позивачем надано довідку про розмір заборгованості, деталізований помісячний розрахунок з інформацією про часткові оплати та відомості щодо тарифів.

Суд зауважує, що наданий позивачем розрахунок містить періоди нарахувань, суми оплат, тарифи, залишок заборгованості, структуру боргу. Водночас, відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами правильності нарахування ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за вказані послуги, доказів погашення заборгованості суду не надано, як і не подано жодного альтернативного контррозрахунку.

При цьому, із поданої відповідачкою заяви вбачається, що відповідачі визнавали існування особового рахунку та здійснювали часткову оплату.

Разом із цим, часткова оплата заборгованості є дією, що свідчить про визнання боргу. Подібний правовий висновок неодноразово висловлений Верховним Судом, зокрема у постановах від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.

Крім того, у зв`язку з простроченням виконання боржником оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми в розмірі 7690,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 37310,33 грн., пеню в розмірі 637,21 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Щодо стягнення з відповідачів інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за прострочення оплати житлово-комунальних послуг суд зазначає, що нарахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому договором, але не більше 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 

Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, зазначену норму викладено в новій редакції. Відповідно до цієї редакції заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних втрат та трьох відсотків річних застосовується лише щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги населення, яке проживає у територіальних громадах, розташованих на територіях, на яких ведуться або велися бойові дії, чи на тимчасово окупованих територіях, або у разі пошкодження нерухомого майна споживача внаслідок бойових дій.

Перелік таких територій визначається наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який був чинний у період виникнення спірних правовідносин, м. Київ входило до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, лише у період з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року.

Отже, з урахуванням наведеного, заборона на нарахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені діяла з 05 березня 2022 року по 29 грудня 2023 року, тоді як починаючи з 30 грудня 2023 року таке нарахування допускається щодо заборгованості, що виникла у споживачів, які проживають на територіях, що не віднесені до переліку територій бойових дій або тимчасової окупації.

Розрахунок інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за прострочення оплати житлово-комунальних послуг позивачем здійснений з урахуванням постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» та постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо питання пропуску строку позовної давності, про яке заявила відповідачка, суд зазначає, що спірний період нарахувань охоплюється дією пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Згідно з цими нормами, у період дії карантину та воєнного стану перебіг позовної давності був зупинений, а враховуючи, що автоматичне продовження строків припинилося лише 04.09.2025 (із набранням чинності Законом № 4434-IXвід 14.05.2025 № 4434-IX Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності).

Суд також враховує, що здійснення часткових оплат перериває перебіг позовної давності відповідно до статті 264 ЦК України.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2018 року відповідачами здійснено оплату в розмірі 42,15 грн.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду в межах встановленого законом трирічного строку.

Щодо солідарного обов`язку боржників суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Оскільки відповідачами не надано доказів проживання за іншою адресою, суд приходить до висновку про наявність підстав для солідарного стягнення суми боргу.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

VІ. Розподіл судових витрат. 

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією.

У відповідності до частини 1 та частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3328,00 грн., по 1109,33 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 534, 610, 625, 642 ЦК України, ст. ст. 76, 77, 81, 89, 128, 129, 130, 131, 141, 187, 223, 247, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (код ЄДРПОУ 03327664) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 72913 (сімдесят дві тисячі дев`ятсот тринадцять) гривень 24 копійки, три відсотки річних у розмірі 7690 (сім тисяч шістсот дев`яносто) гривень 65 копійок; інфляційні втрати у розмірі 37310 (тридцять сім тисяч триста десять) гривень 33 копійки, пеню в розмірі 637 (шістсот тридцять сім) гривень 21 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (код ЄДРПОУ 03327664) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) гривень 33 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (код ЄДРПОУ 03327664) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) гривень 33 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (код ЄДРПОУ 03327664) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1109 (одна тисяча сто дев`ять) гривень 33 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11.05.2026.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Позивач: Приватне акціонерне товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», адреса: 01015, м. Київ вул. Лейпцизька, 1-а, ЄДРПОУ 03327664.

Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя        Н.В. Сердюк