г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/2105/26
Номер провадження 3/213/769/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Хмельова С.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №657575 від 05.05.2026,  ОСОБА_1 05 травня 2026 року о 10:26 год. по вул. Магнетитова, 10 в м. Кривому Розі керував транспортним засобом ЗАЗ LANOS, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. На неодноразову вимогу поліцейського пройти медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, останній чіткої відповіді не надав, відволікався від діалогу, перебиваючи розмову, починав розмовляти по телефону, конфліктував, зачинився в автомобілі, яким керував, чим вчиняв дії щодо ухилення від огляду на визначення стану сп`яніння. Фіксація здійснювалась на портативний відеореєстратор Motorola VB400 №475213, 475134, 475635, факт руху засіксовано на відеореєстратор Aspiring.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 з протоколом не погодився. Пояснив, що його транспортний засіб було зупинено без належних підстав, оскільки правила дорожнього руху він не порушував. Під час спілкування з поліцейськими він нервував, в машині було жарко, а тому його обличчя мало знаки почервоніння. Наркотичні засоби він не вживає. Також пояснив, що медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння чи перебування під впливом психотропних препаратів він не проходив. 
Вислухав особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Згідно з положеннями ст. 16 вказаного Закону водій, серед іншого, зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачається, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вказані такі ознаки наркотичного сп`яніння як: почервоніння обличчя, дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, що відповідає ознакам, визначеним у п.4 розділу І вказаної вище Інструкції. 
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції №1452/7350, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 6 розділу Х Інструкції №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, відмова від проходження медичного огляду для встановлення або/чи спростування факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння є самостійною підставою для притягнення особи, яка відмовилась від проходження такого огляду, до адміністративної відповідальності.
При цьому, логічне тлумачення вказаних положень дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.
Відповідно до вимогст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і не заперечних доказах.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП надані: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №657575 від 05.05.2026, рапортом поліцейського ППП в м. Кривий Ріг, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2026, довідка, диск з відеозаписами, картка обліку адміністративного правопорушення.
Так, із рапорту інспектора Полку патрульної поліції ПП в м. Кривий Ріг, слідує, що під час несення служби 05.05.2026 керуючись ст. 35 п.3 Закону України «Про національну поліцію» було зупинено транспортний засіб ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки наявності відповідних документів, що підтверджують відповідне право особи, у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. На неодноразову вимогу пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Стосовно нього складено протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП. Від подальшого керування ТЗ останнього відсторонено. Факт руху ТЗ зафіксовано на відеореєстратор.
На ім`я ОСОБА_1 виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2026, в якому зазначено, що такий огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія. 
Відповідно до довідки інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг, згідно наявних облікових баз ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 . 
На відеозаписах, що містяться на цифровому диску, доданому до протоколу, на відеореєстратор зафіксовано факт руху транспортного засобу ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 , за яким рухається службовий автомобіль. Через деякий час автомобіль ЗАЗ зупиняється на вимогу патрульного автомобіля. Інспектор поліції підійшов до водія та повідомив йому причину зупинки, представився, повідомив про здійснення відеофіксації, вказав, що автомобіль перебуває в розшуку за постановою державного виконавця від 12.02.2025 року. Водій заперечував порушення ним правил дорожнього руху, доводив свою правоту, почав нервувати. ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пред`явив свідоцтво про реєстрацію ТЗ, вказав, що останній належить йому. Зазначав, що не знав про те, що транспортний засіб перебуває в розшуку. Водій поводив себе збуджено, з автомобіля не виходив, спілкувався з інспекторами поліції на підвищених тонах. Інспектори поліції розмовляли стримано, намагались заспокоїти водія. Один із інспекторів з`ясовує, чи добре почувається водій, чи не приймає він будь-які медичні препарати, в яких є протипоказання до керування ТЗ. Водію повідомлено про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, поліцейський перевіряє реакцію очей ОСОБА_1 на світло та запропонував пройти огляд в медичному закладі на визначення стану наркотичного сп`яніння.
ОСОБА_1 тривалий час спілкується по телефону та одночасно спілкується з інспекторами поліції, вказує, що останні заважають йому спілкуватися по телефону.
Інспектор поліції роз`яснює, що своїми діями водій дає підстави вважати, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та йому буде виписано направлення на проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння. Зауважено, що проходження такого огляду на вимогу поліцейського є обов`язком водія. Водію роз`яснені його права відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із ухиленням від проходження медичного огляду на вимогу поліцейського.
Весь час спілкування водій поводить себе зухвало, звертається до працівників поліції на «ти», вказує, що також вбачає, що вони поводять себе не відповідно. 
Інспектором поліції оголошено водію протокол про адміністративне правопорушення. Від підпису в протоколі, отримання його копії, останній відмовився. Йому повідомлено про відсторонення від подальшого керування транспортним засобом. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Досліджені в судовому засіданні докази в повній мірі відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки фактичні дані, що містяться в наявних письмових матеріалах та відеозаписах підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даній справі про адміністративне правопорушення.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована відеозаписом та не викликає сумніву у своїй достовірності, оскільки ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, відволікався від спілкування з інспекторами поліції розмовляючи по телефону, вчиняв дії щодо ухилення від огляду. ОСОБА_1 самостійно огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння не пройшов, викладені в протоколі обставини належними та допустимими доказами не спростував.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. 
Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, достатніми, належними та допустимими і у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Досліджені докази узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Вирішуючи питання про вид стягнення, який слід накласти на ОСОБА_1 , у відповідності до ст. 23 КУпАП, вважаю, що для його виправлення, виховання в дусі додержання законів України та поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде достатнім накладення стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір, ставка якого дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня поточного року.
Керуючись ст. ст. 23, 27, 33, 40-1, 130 ч.1, 251, 268, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл./Дн-ка об.21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37988155, банк отримувача - Казначейство України, код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача: UA758999980313020149000004001, код класифікації доходів бюджету - 21081300.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя С.М. Хмельова