печерський районний суд міста києва
Справа № 757/26358/26-ц

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Погребняк В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її матері на окупованій території, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Батумі, місце смерті м.Мелітополь Запорізької обл., яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заява обґрунтована тим, що наявні документи, які підтверджують факт смерті матері, не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України та не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті.
Посилаючись на зазначені обставини, просила встановити факт смерті своєї матері, яка померла на тимчасово окупованій території України.
Заявник у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за відсутності його та заявника.
Представник Печерського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд ухвалив розглядати справу за відсутністю учасників справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 8 частини першої ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до частини другої ст. 317 ЦПК України у редакції Закону № 2345-IX від 01 липня 2022 року, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Судом установлено, що заявник - ОСОБА_1 , що її мати ОСОБА_2 проживала на тимчасово окупованій теріторії Запорізької області у місті Мелітополь. 
08.01.2026р. вона не прокинулась після нічного сну. Доглядальниця, яка проживала разом з мамой, викликала швидку допомогу. але лікарі констатували смерть. Для оформлення спадщини заявнику необхідно свідоцтво про смерть матері, однак органи РАЦС відмовили їй в її видачі, оскільки м.Мелітополь Запорізької області відноситься до населених пунктів, на теріторії яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.
Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно з положеннями частини другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (частина друга вказаної статті), будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (частина третя вказаної статті). У відповідності до частини першої ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правові режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародні договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, зокрема у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок необхідно розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Тому, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. У зв`язку з вищенаведеним суд зазначає, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. У цьому випадку такими документами є надані заявником свідоцтва про смерть і довідки про смерть.
Оскільки реєстрація смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав в судовому порядку встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Батумі, місце смерті м.Мелітополь Запорізької обл., яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з частиною четвертої ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 24, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 293, 294, 315, 317, 319, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Батумі, місце смерті м.Мелітополь Запорізької обл., яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допустити негайне виконання рішення.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
заявник: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 
заінтересована особа: Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 01015, м.Київ, вул. Цитаельна, 7/10
Суддя Т.В.Остапчук