Справа № 349/1858/25 
Провадження № 1-кп/349/79/26

В И Р О К
іменем України
02 червня 2026 року м. Рогатин
Рогатинський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2025 року за №12025091210000024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився і проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, 
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 
обвинувачений ОСОБА_3 
захисник ОСОБА_5 
встановив:
ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, вчинив дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких, встановлених судом, обставин.
12 лютого 2025 року о 06 год. 38 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Mеrsedes-Benz Sprinter 515 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби в умовах недостатньої видимості, рухався ділянкою автодороги Н-09 сполученням Мукачево-Львів, що проходить по вул.Степана Бандери в с.Бабухів Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської областів в напрямку м.Рогатин. 
У цей час недалеко від домоволодіння №96 по вул.С.Бандери в с.Бабухів зліва направо щодо напрямку руху автомобіля поза межами пішохідного переходу проїжджу частину автомобільної дороги переходив пішохід ОСОБА_6 . При наближенні до пішохода ОСОБА_6 , водій ОСОБА_7 , який рухвася зі швидкістю 92 км/год, яка є більшою за максимально дозволену в межах населеного пункту - 50 км/год, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи всупереч вимогам п.12.3,12.4 ПДР України, з моменту виникнення небезпеки для руху, а саме пішохода ОСОБА_6 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автомобіля марки Mеrsedes-Benz Sprinter 515 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 вчинив у результаті порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: 
п. 1.5. згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п.1.10. за яким небезпека для руху — зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися;
п. 2.3., де зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.12.3. відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п.12.4 за яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
У результаті порушення водієм ОСОБА_3 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримав отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої тупої травми лівої нижньої кінцівки з відкритими переломами у верхній та середній третині лівої великої та малогомілкової кісток, забійними ранами в ділянках лівої гомілки, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення, а також закритого перелому 11 ребра зліва, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений надав показання, що у вказаний в обвинувальному акті час та день керував транспортним засобом , рухався в напрямку м.Рогатин. У с.Бабухів зліва направо щодо напрямку руху його автомобіля поза межами пішохідного переходу проїжджу частину дороги переходив пішохід ОСОБА_6 . Коли він побачив пішохода ОСОБА_6 , зменшив швидкість руху, однак уникнути наїзду не вдалося і керований ним траспортний засіб передньою частиною наїхав на потерпілого. Після цього він одразу ж викликав карету швидкої допомоги та поліцію. Повністю усвідомив вчинене, щиро розкаюється, засуджує свою поведінку, відшкдував потерпілому заподіяну шкоду. Просить суд суворо його не карати, не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки його дружина є фізичною особою підприємцем, однак немає прав на керування транспортними засобами, користується його послугами. Підприємницька діяльність дружини є єдиним доходом для його сім`ї та пов`язана з використанням транспортного засобу.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, вчинив дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.
За ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні було досліджено документи, які характеризують особу ОСОБА_3 а саме:
- вимогу старшого слідчого слідчого відділення ВП №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області згідно якої ОСОБА_3 не має судимості; 
- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені, номер витягу 00049454640, сформованого 13 лютого 2025 року відповідно до якого ОСОБА_8 03 жовтня 2020 року змінив прізвище та власне ім`я з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 ;
- вимогу старшого слідчого слідчого відділення ВП №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області згідно якої ОСОБА_8 не має судимості; 
- довідки Комунального некомерційного підприємства "Кіцманська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" від 19 грудня 2025 року про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м.Кіцмань Чернівецького району Чернівецької області не перебуває на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини, відшкодування потерпілому матеріальних і моральних збитків на стадії досудового розслідування.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, складеної 20 лютого 2026 року Чернівецьким районним сектором №4 в Чернівецькій області філії державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький. Його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Враховуючи висновок досудової доповіді щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є необережним тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на обліку в психіатра не перебуває, а також зваживши на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, обставини ДТП, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який у письмових заявах, поданих до суду на стадії підготовчого судового засідання та судового розгляду, просив суворо ОСОБА_3 не карати, не позбавляти права керувати транспортними засобами, позицію прокурора у судових дебатах, який просив який просить звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.2 ст. 286 КК України  у виді позбавлення волі на строк три роки  без позбавленням права керування транспортними засобами з застосуванням ст.75 КК України.
Згідно ч.1 ст.75 КК України,  якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, наведені дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання.
На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченого іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України та додатковим покладенням обов`язку передбаченого п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Таке призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України на думку суду є справедливим та законним з врахуванням усіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Потерпілий ОСОБА_6 не пред`явив цивільного позову в кримінальному провадженні. 
Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно: транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Vin НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року скасовано арешт транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Vin НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 . 
Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно: паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 .
За ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З врахуванням непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд скасовує арешт паспорта громадянина Румунії № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 .
Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
На залучення експертів було витрачено кошти на загальну  суму 10760,50 грн., які є процесуальними витратами та на підставі ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На час ухвалення вироку до обвинуваченого не застосований жодний вид запобіжного заходу.
Керуючись ст.368 -369, 373- 374 КПК України, 
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без  позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3  від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один ) рік.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_3 додатково покласти обов`язок: 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешт майна - паспорта громадянина Румунії № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 , який був накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2025 року.
Речові докази: паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 -  повернути власнику ОСОБА_3 ; транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Vin НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 та які передані їй на відповідальне зберігання, повернути ОСОБА_10 ; оптичний носій інформації формату CD-R, отриманий у відповідь на запит у ФОП ОСОБА_12 , зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на загальну суму 10760,50 грн. (за висновок експерта №СЕ-19/109-25/3870-ІТ від 23 березня 2025 року - 3183,60 грн; за висновок експерта №СЕ-19/109-25/16275-ФП від 03 грудня 2025 року - 5348,40 грн; за висновок експерта №СЕ-19/109-25/18253-ІТ від 24 грудня 2025 року - 2228,50 грн; ).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження – за їх заявами. 
Суддя ОСОБА_1