ЄУН справи: 336/2964/26
Номер провадження: 1-кп/336/1060/2026

ВИРОК
Іменем України

5 червня 2026 року 
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, одруженого, який має середню спеціальну освіту, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України, -

встановив:

наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 131 від 09.05.2022 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та зараховано на всі види забезпечення.
Однак, ОСОБА_4 , в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, маючи умисел на носіння кастету, без передбаченого законом дозволу на початку 2026 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, незаконно придбав у невстановленому під час досудового розслідування місці, металевий предмет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, що виготовлений саморобним способом, який у подальшому почав зберігати при собі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 став носити його при собі без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 09 березня 2026 року 14 годині 25 хвилин, ОСОБА_4 був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області біля будинку № 136 по вулиці Шевченка в місті Запоріжжя, де під час проведення поверхневого огляду добровільно видав з лівої передньої кишені штанів кастет, який є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, що виготовлений саморобним способом.
Того ж дня, у період часу з 16 години 27 хвилин по 16 годину ЗО хвилин, під час проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку № 136 по вулиці Шевченка в місті Запоріжжя, у ОСОБА_4 вилучено кастет, який являється контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, що виготовлений саморобним способом та який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, що кваліфікується як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 30.03.2026 року, укладена між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 ,якому на підставі ст.37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 ,який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні за обставин,викладених в обвинувальному акті.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що складає 17000(сімнадцять тисяч) гривень.
В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив,що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом,узгоджене сторонами покарання відповідає обставинам справи та визначено з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого,який має офіційні доходи для сплати штрафу.
У судовому засіданні обвинувачений вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України, які були роз`яснені судом в ході судового засідання.
Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості,яка відповідає інтересам його підзахисного та прав останнього не порушує.
На підставі пояснень учасників процесу, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджене сторонами кримінального провадження може бути застосовано до обвинуваченого,який має доходи для сплати штрафу.
Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням,наслідки укладення та затвердження угоди, передбаченої статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Процесуальні витрати на залучення експерта становлять 1782 гривень 80 копійок,відповідно до ст.118,124 КПК України при ухваленні обвинувального вироку підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Виходячи із зазначеного та керуючись ст.ст.373,374,468-475,615 Кримінального процесуального кодексу України,суд- 

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.03.2026 року, укладену між прокурором  Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_4 покарання по ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що складає 17000(сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази:
-кастет,переданий на зберігання до камери схову речових доказів за адресою:м.Запоріжжя,вул.Тенісна 8-знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві)гривні 80 копійок.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку, визначені ч.1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК вирок на підставі угоди може бути оскаржено у порядку, передбаченому цим Кодексом, на підставах, передбачених ст. 394 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно на підставах: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, установлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди;
2) прокурором виключно на підставах: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угоди не може бути укладено.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1