Справа № 587/1914/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді – Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання – Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого,
В С Т А Н О В И В:

У травні представник позивачки- адвокат Чабан І. В. звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 26 лютого 2026 року Сумським районним судом Сумської області ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПАТ “Страхова група “ТАС”. Однією з позовних вимог ОСОБА_1 , було стягнення страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, в прохальній частині позивач просив стягнути на її користь 224 000,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника. В резолютивній частині рішення Сумського районного суду Сумської області від 26.02.2026 року у справі №587/5360/25 ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 224 000,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника. Так у вищезазначеному судовому рішенні зазначено: “Отже, до осіб, що мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, слід віднести, зокрема, дитину, яка є студентом – до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою загиблого в ДТП ОСОБА_4 та є студенткою 3 курсу Сумського національного аграрного університету денної форми навчання. Термін навчання із 04 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (а.с. 15). Тобто, ОСОБА_1 на момент ДТП досягла вісімнадцятирічного віку та була студенткою вищого навчального закладу, відтак вона має законодавчо передбачене право на отримання відповідного страхового відшкодування, про що заявлено позовні вимоги. Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є особою, яка має право на відшкодування шкоди у зв`язку із загибеллю батька, оскільки на день його смерті перебувала на його утриманні та мала право на одержання від нього утримання, що доведено відповідними доказами. Пунктом 27.2. статті 27 Закону України №1961-IV від 01 липня 2004 року передбачено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. На день настання страхового випадку відповідно до статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" мінімальний розмір заробітної плати становив 8'000,00 грн. Отже, імперативно встановлений мінімально гарантований розмір страхового відшкодування, пов`язаного із втратою позивачем ОСОБА_1 годувальника, повинен становити не менше 288000,00 грн (8000,00*36)”.У зв`язку з чим, для повного відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника до виплати позивачу належить 64 000,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника. Збільшення позовних вимог в Україні є процесуальним правом позивача, а не його обов`язком, і регулюється Цивільним процесуальним кодексом України. Позивач має право повторно звернутися до суду, якщо він не збільшив позовні вимоги у встановлений строк, проте реалізація цього права залежить від того, чи не закінчилися строки позовної давності. 20.04.2026 році представником позивача подано до відповідача заяву на виплату страхового відшкодування на підставі рішення. Відповідачем розглянуто вищезазначену заяву представника позивача та прийнято рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування. Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 64000,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, та 24224,00 грн судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.
Від представника відповідача АТ «СГ «ТАС» (приватне) надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог, а також клопотання про закриття провадження у справі. Зазначав, що право позивача на страхове відшкодування вже було реалізовано шляхом звернення до суду та виконання судового рішення у справі 587/5360/25, яке набрало законної сили та було виконане. Фактично позивач намагається повторно вирішити питання про розмір страхового відшкодування, яке вже було предметом судового розгляду. Зміна лише розміру вимог не свідчить про виникнення нового самостійного права на позов після набарння законної сили рішенням суду.
У поданій відповіді на відзив представник позивача зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, вважає необґрунтованими, оскільки сам факт виконання рішення суду не свідчить про припинення обов`язку страховика щодо здійснення страхового відшкодування у межах встановленого законом ліміту відповідальності, оскільке зазначеним рішенням суду не було вирішено питання щодо виплати повної суми страхового відшкодування у межах передбаченого законом страхового ліміту 320 000 грн. Предметом розгляду були виключно заявлені на той момент позовні вимоги, тоді як питання щодо виплати решти страхового відкодування у сумі 64000 грн судом не вирішувалось.
Від представника позивачки – адвоката Чабан І.В. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 11 вересня 2025 року близько 20 год. 10 хв. в Сумській області, Сумському районі, с. Косівщина, на перехресті вул. Податківська та вул. Садова відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_5 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Scenik», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Golf» ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, водій вказаного автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до реанімаційного відділення КНП СОР "СОКЛ", де помер від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП 12 вересня 2025 року, та водій «Renault Scenik» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. 
Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим 22 вересня 2025 року, актовий запис № 128 (а.с. 17.).
У зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025200000000660 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України (а.с. 16 зв.б.).
Наразі Слідчим управління ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, кінцеве рішення у справі не прийнято, що підтверджується інформацією Слідчого управління Головного управління національної поліції в Сумській області №69491-2025 від 13 листопада 2025 року (а.с. 16).
Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 , була застрахована в АТ "СГ "ТАС" (приватне) відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №225394159, чинного на дату ДТП (а.с. 19 зв.б.). 
Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Renault Scenik» р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в АТ "СГ "ТАС" (приватне) відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №230749586, чинного на дату ДТП (а.с. 19).
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 18).
26 лютого 2026 року Сумським районним судом Сумської області по справі № 587/5360/25 ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПАТ “Страхова група “ТАС». Стягнуто із ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 10666 гривень 66 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, 224 000 гривень 00 копійок страхового відшкодування, пов`язаною із втратою годувальника, та 11143 гривні 04 копійки судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги; стягнуто із ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 10666 гривень 66 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, 2997 гривень 72 копійки судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги; стягнуто із ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 10666 гривень 66 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2997 гривень 72 копійки судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.( а.с.10-14)
Позивач як на підставу своїх вимог звертав увагу суду на описову та мотивувальну частину вказаного судового рішення, в якому зазначалось: 
«Отже, до осіб, що мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, слід віднести, зокрема, дитину, яка є студентом – до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.
Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою загиблого в ДТП ОСОБА_4 та є студенткою 3 курсу Сумського національного аграрного університету денної форми навчання. Термін навчання із 04 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (а.с. 15).
Тобто, ОСОБА_1 на момент ДТП досягла вісімнадцятирічного віку та була студенткою вищого навчального закладу, відтак вона має законодавчо передбачене право на отримання відповідного страхового відшкодування, про що заявлено позовні вимоги.
Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є особою, яка має право на відшкодування шкоди у зв`язку із загибеллю батька, оскільки на день його смерті перебувала на його утриманні та мала право на одержання від нього утримання, що доведено відповідними доказами.
Пунктом 27.2. статті 27 Закону України №1961-IV від 01 липня 2004 року передбачено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
На день настання страхового випадку відповідно до статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" мінімальний розмір заробітної плати становив 8'000,00 грн.
Отже, імперативно встановлений мінімально гарантований розмір страхового відшкодування, пов`язаного із втратою позивачем ОСОБА_1 годувальника, повинен становити не менше 288000,00 грн (8000,00*36). Проте позивачка просить стягнути на її користь 224000 грн страхових витрат, пов`язаних із втратою годувальника. Клопотань про збільшення позовних вимог в цій частині від позивачки ОСОБА_1 до суду не надходило.»
20.04.2026 представником позивача до ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулось із заявою на виплату страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника в сумі 64 000 грн посилаючись на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26.02.2026.( а.с.8)
Листом від 29.04.2026 №15778/7126/ТС ПАТ «Страхова група «ТАС» відмовило у виплаті страхової виплати пов`язаного із втратою годувальника в сумі 64 000 грн( а.с.9)
Згідно частини 2 статті 27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 в редакції чинній на дату пригоди: Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 8 000 гривень.
Отже, шкода по втраті годувальника, яка підлягає стягненню з відповідача на користь дочки загиблого становить 288 000,00 грн, мінімально гарантованого розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника.
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26.02.2026 року у справі №587/5360/25 ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 224 000,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника.
У зв`язку з чим, для повного відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника до виплати позивачу належить 64 000,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника.
Позивач має право повторно звернутися до суду, якщо він не збільшив позовні вимоги у встановлений строк, проте реалізація цього права залежить від того, чи не закінчилися строки позовної давності.
Відповідно до п.п. 37.1.1, 37.1.4 ст. 37 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 р. підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: зокрема неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо- транспортної пригоди. Дорожньо-транспортна пригода відбулася 11.09.2025 році, отже термін на звернення не минув.
Щодо посилань представника відповідача, що рішення суду у справі №587/5360/25 від 26.02.2026, яким було стягнуто на користь позивачки 224000 грн страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника вже виконано, суд зазначає слідуюче. 
Сам по собі факт виконання рішення суду у справі № 587/5360/25 не свідчить про припинення обов`язку страховика щодо здійснення страхового відшкодування у межах встановленого законом ліміту відповідальності, оскільки зазначеним рішенням суду не було вирішено питання щодо виплати повної суми страхового відшкодування у межах передбаченого законом страхового ліміту 320 000,00 грн.
Крім того, предметом розгляду у справі № 587/5360/25 були виключно заявлені на той момент позовні вимоги, тоді як питання щодо виплати решти страхового відшкодування у сумі 64 000,00 грн судом не вирішувалось.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене та з відповідача підлягає стягненню 64000 (шістдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок страхового відшкодування, пов`язаною із втратою годувальника.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.
Позивач судовий збір при зверненні до суду не сплачував, оскільки був звільнений від його сплати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи викладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1064 гривень 96 копійок судового збору.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги від 22.09.2025 Адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» (а.с. 22-23); детальний розрахунок робіт(наданих послуг) від 15.05.2026( а.с.26), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокату Чабан І.В.( а.с.27), ордер на надання правничої допомоги адвокатом Чабан І.В. Адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» (а.с. 7).
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи характер спірних правовідносин, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 24224 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23,1167, 1168,1172,1187,1193 ЦК України, ст.ст. 13,81, 141 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03117, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 65, код ЄДРПОУ: 30115243) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) 64000 (шістдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок страхового відшкодування, пов`язаною із втратою годувальника, та 3000 (три тисячі) гривні судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03117, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 65, код ЄДРПОУ: 30115243) на користь держави судовий збір в розмірі 1064 гривень 96 копійок судового збору.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя   Л.М. Гончаренко