ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6338/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року (суддя Момонт Г.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить:
визнати протиправними дій Департаменту патрульної поліції щодо не зарахування ОСОБА_1 до її стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу проходження служби в податковій міліції в період з 01.09.2003 по 05.10.2021 включно, строк якої в календарному обчисленні становить 18 років 01 місяць 05 днів;
зобов`язати Департамент патрульної поліції зарахувати ОСОБА_1 до її стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж проходження нею служби в податковій міліції в період з 01.09.2003 по 05.10.2021 включно, строк якої в календарному обчисленні становить 18 років 01 місяць 05 днів;
зобов`язати Департамент патрульної поліції провести перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 в частині надбавки за стаж служби в Національній поліції України з моменту прийняття на службу до Національної поліції України та за час проходження служби в Національній поліції України з урахуванням стажу проходження ОСОБА_1 служби в податковій поліції в період з 01.09.2003 по 05.10.2021 включно, строк якої в календарному обчисленні становить 18 років 01 місяць 05 днів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підполковник податкової міліції ОСОБА_1 (далі – позивачка), служила в органах податкової міліції органів ДФС та мала вислугу років на день звільнення в календарному обчисленні 18 років 01 місяць 05 днів. Наказом голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 05.10.2021 №129-о «Про звільнення ОСОБА_1 » позивачку було звільнено з посади старшого слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного сектору слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області та податкової міліції органів ДФС у запас Збройних Сил з постановкою на військовий облік за пунктом 64 підпунктом «г» (через скорочення штатів) 05.10.2021 з виплатою грошової допомоги та грошової компенсації за невикористану відпустку у 2021 році за 20 діб. 22.09.2022 набрало законної сили рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.04.2022, ухвалене в адміністративній справі №340/7877/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. У мотивувальній частині постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022, прийнятої в адміністративній справі №340/7877/21 зазначено, що під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено, а апеляційним судом підтверджено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, проходила навчання в Національному університеті державної податкової служби України до 01.07.2007, після закінчення навчання з 02.07.2007 по день звільнення – 05.10.2021, проходила службу на різних посадах в податкових органах (з урахуванням їх реорганізацій), і на момент звільнення позивач проходила службу на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ контрольно-методичного сектору СУФР ГУ ДФС у Кіровоградській області (а.с.50), при цьому необхідно зазначити, що учасники справи під час розгляду справи не заперечували щодо посад, та періодів роботи позивача у різних податкових органах, які зазначені у витягу із послужного списку підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , який було надано суду Головним управління ДФС у Кіровоградській області та долучено до матеріалів справи (а.с.50 том 1). Згідно з витягом із послужного списку підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , який було надано суду Головним управління ДФС у Кіровоградській області та долучено до матеріалів адміністративної справи №340/7877/21: 01.09.2003 – 01.07.2007 курсант Національного університету державної податкової служби України; 02.07.2007 – 07.12.2009 слідчий з особливо важливих справ контрольно-методичного відділення слідчого відділу податкової міліції ДПА у Кіровоградській області; 07.12.2009 – 01.02.2012 старший слідчий з особливо важливих справ контрольно-методичного відділення слідчого відділу податкової міліції ДПА у Кіровоградській області; 01.02.2012 – 23.05.2013 старший слідчий з особливо важливих справ відділення організації досудового слідства слідчого відділу УПМ ДПС в області; 23.05.2013– 24.05.2013 у розпорядженні Міністерства доходів і зборів України; 24.05.2013 – 01.06.2013 у розпорядженні ГУ Міндоходів у Кіровоградській області; 01.06.2013– 18.02.2015 завідувач сектору діловодства СУФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області; 18.02.2015– 18.02.2015 у розпорядженні ГУ ДФС у Кіровоградській області; 18.02.2015 – 06.04.2016 завідувач сектору діловодства СУФР ГУ ДФС у Кіровоградській області; 06.04.2016 – 19.06.2020 старший інспектор з особливих доручень відділу організації досудового розслідування ГУ ДФС у Кіровоградській області; 19.06.2020 – 13.07.2020 старший інспектор з особливих доручень другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Кіровоградській області; 13.07.2020 – 07.12.2020 старший інспектор з особливих доручень контрольно-методичного сектору слідчого управління ГУ ДФС у Кіровоградській області; 07.12.2020– 14.06.2021 старший слідчий з особливо важливих справ контрольно-методичного сектору слідчого управління ГУ ДФС у Кіровоградській області; 14.06.2021 – 05.10.2021 старший слідчий з особливо важливих справ контрольно-методичного сектору СУФР ГУ ДФС у Кіровоградській області. На підставі наказу Департаменту патрульної поліції (далі - Департамент ПП) від 21.04.2025 №690 о/с ОСОБА_1 призначена на посаду інспектора відділу «Служба освітньої безпеки» Управління патрульної поліції в Кіровоградській області. Після зарахування на посаду ОСОБА_1 звернула увагу, що Департаментом ПП їй не зараховано до стажу роботи в органах Національної поліції стаж роботи в податковій міліції ДФС України. 19.05.2025 вона надіслала Укрпоштою поштове відправлення №2500600594923 із заявою від 14.05.2025 (копія додається), в якій просила Департамент ПП зарахувати їй до стажу служби в поліції період служби у податковій міліції ДФС України з 01.09.2003 по 05.10.2021. Листом Департаменту ПП від 13.06.2025 №4928/31/4/03-2025 позивачку повідомлено про те, що немає підстав для зарахування їй до стажу служби в поліції вислуги років у Державній фіскальній службі України. Представник позивача наголошує на тому, що чинним законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України. Питання наявності правових підстав для зарахування поліцейському стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції вже досліджувалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 07.10.2020 у справі №826/16143/18, від 13.08.2021 у справі №440/1564/20, від 11.11.2021 у справі №280/1546/21, від 22.12.2022 у справі №380/8659/20. Представник позивача зазначає, що Департамент ПП, відмовляючи у зарахуванні періоду служби позивачки у податковій міліції, право на зарахування якого гарантоване приписами ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством, чим допустив протиправну бездіяльність, а тому відповідачем помилково не зараховано спірний стаж служби позивачки в податковій міліції до стажу служби позивачки в поліції. Представник позивача зауважує, що обираючи спосіб захисту порушеного права позивачки, вважають за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати позивачці до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в податковій міліції та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби у податковій міліції у період з 02 липня 2007 року по 05 жовтня 2021 року.
Зобов`язано Департамент патрульної поліції зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж служби у податковій міліції у період з 02 липня 2007 року по 05 жовтня 2021 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням позивачка звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що що при вирішенні питання щодо стажу позивачки, відповідач повинен був врахувати приписи ч.4 ст.78 ЗУ «Про Національну поліцію», якими фактично питання порядку обчислення вислуги років в поліції делеговано Кабінету Міністрів України та за таких обставин, керуючись пунктом 2 вищеназваної постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, зарахувати до вислуги років позивачки час її навчання у Національному університеті ДПСУ. При цьому ефективним способом юридичного захисту порушених прав, свобод та законних інтересів позивачки буде зобов`язання Департаменту патрульної поліції провести перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 в частині надбавки за стаж служби в Національній поліції України з моменту прийняття на службу до Національної поліції України та за час проходження служби в Національній поліції України з урахуванням стажу проходження нею служби в податковій міліції в період з 01.09.2003 по 05.10.2021 включно, строк якої в календарному обчисленні становить 18 років 01 місяць 05 днів.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Позивачем до суду подано відзив на відзив відповідача, у якому заперечив проти його доводів.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 у період з 01.09.2003 по 05.10.2021 проходила службу в органах податкової міліції (а.с.10). При цьому у період з 01.09.2003 по 01.07.2007 була курсантом Національного університету Державної податкової служби України.
У період з 06.08.2024 по 21.04.2025 ОСОБА_1 проходила службу в поліції на посаді інспектора сектору» Служба освітньої безпеки» Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (а.с.30, зі зворотного боку).
Наказом Департаменту патрульної поліції від 21.04.2025 №691 о/с «По особовому складу» призначено по управлінню патрульної поліції в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_1 , яка прибула з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, інспектором відділу «Служба освітньої безпеки» (а.с.27). Наказом визначено, що стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в календарному обчисленні станом на 21 квітня 2025 року – 00 років 08 місяців 15 днів (а.с.27).
ОСОБА_1 звернулася до Департаменту патрульної поліції із заявою від 14.05.2025 про зарахування до стажу служби в поліції період служби у податковій податкової міліції ДФС України з 01.09.2003 по 05.10.2021 (а.с.11-13).
Листом від 13.06.2025 №4928/41/4/03-2025 Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для зарахування до її стажу служби в поліції вислуги років у Державній фіскальній службі України (а.с.17).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону №580-VIII).
За приписами частин 1 та 2статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частини першої статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 12 липня 2018 року №2509-VIII); 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР (частина друга статті 78 Закону №580-VIII).
Суд зазначає, що частиною 2 статті 78 Закону №580-VIII визначено вичерпний перелік видів служби та періодів роботи в тих органах, які надають право зарахування поліцейським до стажу роботи в поліції, при цьому, служба в органах податкової міліції у цьому переліку відсутня, а тому дії ГУНП щодо неврахування стажу роботи позивача у таких органах відповідають вимогам Закону.
Частинами 3, 4 статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Статтею 19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-ХІІ було визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Завданнями податкової міліції є: запобігання злочинам та іншим правопорушенням у сфері оподаткування, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук платників, які ухиляються від сплати податків, інших платежів.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.
Відповідно до статті 26 цього Закону держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Законом України від 05.07.12 №5083-VІ визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-ХІІ та внесено зміни до Податкового кодексу України.
Так, п.348.1 ст.348 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків (п.348.2 ст.348 ПК України).
Згідно з п.353.1 ст.353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Відповідно до п.356.1 ст.356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Згідно з пунктами 1, 2 та 3 Інструкції про порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 15.05.2008 №313, ця Інструкція визначає порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України (далі - стаж), яка виплачується особам начальницького складу податкової міліції у розмірах і порядку відповідно до законодавства.
Дія цієї Інструкції поширюється на осіб, які перебувають на службі в податковій міліції і яким відповідно до законодавства присвоєні спеціальні звання начальницького складу податкової міліції, у тому числі осіб начальницького складу податкової міліції, що працюють на посадах державних службовців структурних підрозділів органів державної податкової служби України із залишенням їх у кадрах податкової міліції, та тих, що працюють в інших органах державної влади або на підвідомчих їм підприємствах, установах і в організаціях, а також в органах місцевого самоврядування, до яких вони відряджені відповідно до законодавства для виконання спеціальних робіт або обов`язків, із залишенням їх у кадрах податкової міліції.
Обчислення періодів служби для визначення стажу здійснюється у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць) у порядку, передбаченому законодавством для визначення стажу служби для призначення пенсії за вислугу років начальницькому складу податкової міліції.
З урахуванням наведених вище положень законодавства стаж служби в органах податкової міліції прирівнюється до стажу проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
У свою чергу, періоди проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду зараховуються до стажу служби у поліції.
Аналіз наведених вище норм дає підстави прийти до висновків, що служба у податковій міліції прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, тобто, служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а відтак, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому, повинна і зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.10.2020 року у справі №826/16143/18 та від 13.08.2021 року у справі №440/1564/20, від 13.08.2021 у справі №440/1564/20, від 11.11.2021 у справі №280/1546/21, від 02.06.2022 у справі №280/8419/20, від 20.10.2022 у справі №160/11127/20, від 22.12.2022 року по справі №380/8659/20.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окремо слід зазначити, що аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі №826/16143/18 дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.
Крім того, у справі №380/7750/20 Верховний Суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.2003 по 05.10.2021 проходила службу в органах податкової міліції (а.с.10). 
При цьому у період з 01.09.2003 по 01.07.2007 була курсантом Національного університету Державної податкової служби України.
Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, проходження позивачкою служби з 02.07.2007 по 05.10.2021 в органах податкової міліції має бути зараховано до стажу служби в поліції, що дає право для встановлення поліцейської надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог та вимог апеляційної скарги в частині зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки періоду навчання позивачки в Національному університеті Державної податкової служби України у період з 01.09.2003 по 01.07.2007.
Частиною першою статті 60 Закону встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Згідно статті 78 Закону стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Відповідно до преамбули постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393), остання була прийнята відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» і Постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону.
Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» передбачено, що Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається Кабінетом Міністрів України.
Отже, Постанова № 393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».
Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 у справі № 140/856/24 звернув увагу, що пункт 2 Постанови № 393 встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.
Таким чином, Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 у справі № 140/856/24 прийшов до висновку, що пункт 2 Постанови № 393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону України «Про національну поліцію», оскільки Постанова № 393 прийнята на виконання Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» та може бути застосована для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років. У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи частини другої статті 78 «Про національну поліцію», якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.
При цьому, делегування частиною четвертою статті 78 Закону України «Про національну поліцію» Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає Уряду права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону України «Про національну поліцію».
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, від 31.03.2020 у справі № 520/2067/19, від 22.07.2020 у справі № 520/5960/19, від 13.08.2020 у справі № 820/6656/16, від 09.09.2021 у справі № 520/5021/19, від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19, від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції що вимоги позивачки про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки наявну у позивачки вислугу років, що фактично є періодом навчання, задоволенню не підлягають.
Щодо позовної вимоги та вимог апеляційної скарги про зобов`язання Департаменту патрульної поліції провести перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 в частині надбавки за стаж служби в Національній поліції України з моменту прийняття на службу до Національної поліції України та за час проходження служби в Національній поліції України з урахуванням стажу проходження ОСОБА_1 служби в податковій поліції в період з 01.09.2003 по 05.10.2021 включно, строк якої в календарному обчисленні становить 18 років 01 місяць 05 днів, суд зазначає про те, що вказані вимоги є похідними від первісної вимоги щодо зарахування стажу позивачки.
Відповідно, до моменту здійснення перерахунку стажу служби у відповідача не виникає обов`язку здійснювати перерахунок грошового забезпечення та виплати заборгованості за наслідками такого перерахунку. 
Таким чином, на думку колегії суддів, спір щодо перерахунку грошового забезпечення з урахуванням вислуги років у органах податкової міліції між сторонами ще не виник.
За відсутності ж спору відсутні й підстави для судового реагування, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Тобто, захисту адміністративним судом підлягають лише порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вказаних позовних вимог. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров