Провадження № 2/470/246/26
Справа № 470/200/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого: судді Лусти С.А.,
за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,
розглянувши у відкритому судому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Універсальна товарна біржа "Віконт-Т", про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку,
ВСТАНОВИВ:
19 березня 2026 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний її представником Грінченко І.В., що діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 18 лютого 2026 року.
В позові зазначено, що 20 січня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі – продажу житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 20,3 кв.м. Згідно укладеного договору фактична ціна на момент продажу складала 4319 гривень. Договір купівлі продажу зареєстровано Універсальною Товарною Біржою «Віконт-Т» у «Журналі реєстрації біржових угод» за №1-50 від 20 січня 1998 року. На час укладення договору сторони не знали, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки оформляючи його на товарній біржі були ознайомлені із застереженням в договорі про те, що нотаріальному посвідченню він не підлягає. Після купівлі вказаного житлового будинку, він весь час використовується позивачкою, яка зареєстрована за вказаною адресою з 10 лютого 1998 року. З метою оформлення права власності на вищевказаний будинок, позивачкою було з`ясовано, що у відповідності зі статтею 227 ЦК (УРСР 1963 року) договір купівлі–продажу житлового будинку повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання вказаної вимоги тягне недійсність договору. Наразі через відсутність належним чином оформленого права власності на житловий будинок, вона позбавлена можливості здійснювати будь-які дії щодо власного нерухомого майна. На підставі зазначеного, просила суд визнати дійсним договір купівлі – продажу №1-50 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 20 січня 1998 року, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений Універсальною Товарною Біржою «Віконт-Т», з моменту його укладення.
Представник позивачки, адвокат Грінченко І.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивачки підтримала та просила суд їх задовольнити. (а.с.40).
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до суду викликалася належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла (а.с.39).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору універсальна товарна біржа "Віконт-Т" в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив (а.с.38). 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 1998 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір купівлі- продажу нерухомого майна № 1-50, зареєстрований того ж дня на Універсальній товарній біржі "Віконт-Т" у журналі реєстрації біржових угод № 1-50, за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , житловою площею 20,3 кв.м., який зареєстровано Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, запис в реєстровій книзі № 1290 від 23 січня 1998 року (а.с.26-27).
Згідно архівної довідки, виданої архівним відділом Баштанської райдержадміністрації на ім`я ОСОБА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради від 25 липня 2012 року № 28 "Про впорядкування адресного господарства" назву АДРЕСА_1 змінено на ОСОБА_3 (а.с.16).
З метою оформлення права власності на вищевказаний будинок, позивачкою було з`ясовано, що у відповідності до ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), вказаний житловий будинок повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання вказаної вимоги тягне недійсність договору.
Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.
За вимогами ст.47 ЦК УРСР (1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. 
Згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно реєстрація Березнегуватською філією Миколаївського міжміським бюро технічної інвентаризації за позивачкою права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на листопад 1998 року не суперечила чинному законодавству.
Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.
З позову вбачається та сторонами не заперечується, що покупець ОСОБА_1 повністю виконала умови договору купівлі-продажу житлового будинку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася, право власності позивачки на житловий будинок було зареєстроване у встановленому законом порядку, отже ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність» набула право власності на будинок у порядку, що існував на час його придбання і правомірно володіла ним, а тому наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
За такого суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Універсальна товарна біржа "Віконт-Т", про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Універсальною товарною біржею "Віконт-Т" 20 січня 1998 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 27 лютого 2004 року Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
Третя особа: Універсальна товарна біржа "Віконт-Т", м.Миколаїв вул. Марка Кропивницького, 153 кв 68, ЄДРПОУ 23620604.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2026 року.

Суддя С. А. Луста