Справа № 755/11848/25
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді     ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026100040000308 від 06 лютого 2026 року за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пустовійтове, Глобинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України
за участю учасників судового провадження:
прокурорів       ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
обвинуваченого      ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
27.05.2025 року, патрульний екіпаж «Рубін-410»Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у складі поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) ОСОБА_7 , капрала поліції взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) ОСОБА_8 та поліцейського взводу №2 роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) ОСОБА_9 з 19 год. 00 хв. перебували на чергуванні на території Дніпровського району міста Києва.
У ході патрулювання о 01 год. 15 хв., 28.05.2025 року патрульний екіпаж «Рубін-410» УПП у м. Києві ДПП, направився на відпрацювання виклику за попередньою інформацією «бійка» за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 15. В ході відпрацювання виклику, прибувши за вказаною адресою, після огляду прилеглої до будинку території, ними було помічено підозрілий автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», синього кольору, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , що здійснював рух по пішохідному тротуару поблизу будинку, що за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 13-В, всупереч встановленій забороні перебування людей на вулицях та в інших громадських місцях у період доби з 00:00 до 05:00 у м. Києві без спеціально виданих перепусток і посвідчень.
Наблизившись до автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , з боку водійського місця вибіг чоловік та почав тікати, після чого члени патрульного екіпажу вжили необхідні для переслідування та безпечної зупинки особи заходи, зокрема подання команд голосом, внаслідок чого за декілька хвилин чоловік виконав законні вимоги поліцейського та зупинився. Наблизившись до особи, який встановлений як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейськими виявлено наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини роту та порушення чіткості мовлення.
Так, виявивши ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, патрульним екіпажом «Рубін-410» УПП у м. Києві ДПП вході спілкування із ОСОБА_4 було повідомлено про підстави його зупинення, а саме у зв`язку із керуванням ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки шляхом використання газоаналізатору «Drager» або проїхати до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 20 для проходження огляду, на що останній відмовився провести огляд шляхом використання газоаналізатору «Drager», проте погодився пройти освідування безпосередньо в медичному закладі. 
По прибуттю до КНП «КМНКЛ Соціотерапія» о 01 год. 45 хв., що за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 20 з метою проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 проходити огляд відмовився. 
У зв`язку із вказаним, працівники УПП у м. Києві ДПП повідомили ОСОБА_4 , щоб він залишався на місці, так як відносно нього будуть складені матеріали про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та почали складати протокол.
Під час складання працівниками УПП у м. Києві ДПП адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 , розуміючи подальші несприятливі наслідки для нього, запропонував працівнику УПП у м. Києві ДПП поліцейському ОСОБА_9 «зам`яти це діло та все вирішити», а саме висловив пропозицію надання неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США за не оформлення відносно нього матеріалів про вчинене ним адміністративне правопорушення.
Зрозумівши суть пропозиції, працівник УПП у м. Києві ДПП поліцейський ОСОБА_9 попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України та роз`яснив, що за пропозицію чи обіцянку, а також надання неправомірної вигоди службовій особі, зокрема працівникам поліції, настає кримінальна відповідальність. 
Відповідно до Примітки 1. п. 1 ст. 364 КК України: службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом. 
Згідно з вказаною нормою працівники патрульної поліції є службовими особами. 
Крім того, відповідно до положень ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення: у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати:  уповноважені на те посадові особи:  органів Національної поліції (стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Таким чином, ОСОБА_4 діючи із прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, висловив пропозицію службовій особі, а саме працівнику Управління патрульної поліції ум.Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 , надати неправомірну вигоду у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України визнав повністю та пояснив суду, що 28 травня 2025 року, по вул. Райдужна, в м. Києві, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , в нічний час доби, в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. По прибуттю до медичного закладу зрозумів, що його можуть позбавити права керування транспортним засобом, та з метою уникнення від складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП запропонував працівникам поліції вирішити питання, а саме висловив пропозицію надання вигоди у розмірі 500 доларів США за не оформлення відносно нього матеріалів про вчиненням ним адміністративного правопорушення. При цьому, працівники поліції попереджали його про недопустимість таких дій та за дану пропозицію наступає кримінальна відповідальність. 
Зокрема, показав, що розуміє, що його дії були незаконними, а обставини, зазначені в обвинувальному акті, а саме: місце, час, спосіб вчиненого правопорушення, відповідають дійсності, шкодує про вчинене, щиро кається та усвідомив свої дії.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: постанови про визнання речовими доказами долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 13.06.2025 року, та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям та дослідженими письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями зробив пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 369 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 року № 7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб його вчинення, стадію, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає що необхідним й достатнім буде призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичний носій інформації - диск DVD+R «HP» 16х 4.7 Gb, 120 min (PAP631DE02194233) та диск DVD+R «HP» 16х 4.7 Gb, 120 min (PAP631DE02194122) - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Головуючий суддя: