Справа № 185/7713/25
1-кп/185/596/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року м. Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 12025041400000223 від 18 травня 2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні особу похилого віку, інваліда 2 групи – матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, в посаді старшого розвідника відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора     ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку),
обвинуваченого    ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку),
потерпілого     ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),
представника потерпілого   ОСОБА_8 (в режимі відеоконференцзв`язку),
захисника     адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференцзв`язку)
встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 , вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за таких обставин.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 42 (по стройовій частині) від 04.11.2024 солдат ОСОБА_4 прибув на посаду старшого розвідника відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти, військової частини НОМЕР_1 .
Згідно зі ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
За положеннями ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Крім того, являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України достеменно знав, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо.
Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 , замість належного виконання свого обов`язку по захисту Вітчизни, її незалежності та територіальної цілісності під час війни став на шлях вчинення злочину та діючи з прямим умислом, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, при наступних обставинах.
Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходячи її в посаді старшого розвідника відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти, військової частини НОМЕР_1 , 18.05.2025 близько 15:50 год., знаходячись поблизу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через раніше виникле неприязне ставлення до ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, під час виниклої між ними сварки, дістав ніж з кишені одягнутих на ньому джинсових штанів, після чого, тримаючи вказаний ніж у правій руці, діючи умисно, з метою спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар вказаним ножом в область тулубу, внаслідок чого ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки у лівому підребер`ї на 5 см нижче реберної дуги із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки, які за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, після отримання яких ОСОБА_7 втік з місця події, ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії.
Відповідальність за кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_4 , визнається винуватим передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.
Позиції сторін кримінального провадження
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено в обвинувальному акті вірно. Пояснив, що з боку потерпілого тривалий час мав місце булінг та зневажливе ставлення до нього. За словами обвинуваченого, спочатку він сприймав це як жарти та вважав, що між ними нормальні стосунки, однак згодом потерпілий почав проявляти фізичну агресію. Зокрема, потерпілий намагався вдарити обвинуваченого, однак останній встиг ухилитися. Також обвинувачений пояснив, що перед подією вживав алкогольні напої, а саме близько 250 грамів горілки, яку вживав у кафе. Після переїзду на нове місце проживання обвинувачений почав прибирати дім, при цьому потерпілий, зі слів обвинуваченого, був роздратований через виселення з попереднього будинку. У подальшому між ними виник конфлікт, під час якого обвинувачений наздогнав потерпілого та наніс йому один удар ножем. Обвинувачений зазначив, що використаний ніж був складним, неавтоматичним, марки «Скіф». Удар було нанесено знизу вгору. За словами обвинуваченого, одразу після нанесення удару він усвідомив свої дії та припинив подальше застосування насильства. Потерпілий, перебуваючи у шоковому стані, почав тікати, а обвинувачений побіг за ним, кричав та кликав на допомогу. При цьому обвинувачений зазначив, що не мав наміру завдавати потерпілому додаткових тілесних ушкоджень. Швидку медичну допомогу обвинувачений не викликав, оскільки, за його словами, сам перебував у шоковому стані через усвідомлення скоєного. Обвинувачений також пояснив, що щиро шкодує про вчинене, жалкує, що не стримався та наніс потерпілому тілесні ушкодження. Крім того, він повідомив, що в перші дні після події зателефонував потерпілому, одразу відшкодував 42 000 грн, намагався налагодити спілкування та просив вибачення.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що проходить військову службу в ЗСУ оператором, до конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_4 між ними були нормальні стосунки. 18 травня 2025 року близько обіду обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розбудив його та повідомив, що їх виселяють із будинку. На вулиці між обвинуваченим та власницею будинку виник конфлікт, під час якого обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою та вчинив рукоприкладство. Після цього вони зібрали речі та переїхали до іншого місця проживання. Потерпілий пояснив, що між ним та обвинуваченим виникла словесна суперечка через неадекватний стан останнього. Коли потерпілий перебував у автомобілі та розмовляв телефоном, обвинувачений почав вигружати речі. Після зробленого зауваження обвинувачений підійшов до автомобіля, а коли потерпілий вийшов - наніс йому удар ножем, який тримав в правій руці, у ліву частину живота. Спочатку потерпілий не зрозумів, що отримав поранення, після чого почав затискати рану та тікати. За словами потерпілого, обвинувачений переслідував його з ножем у руках та висловлював погрози вбивством. Також потерпілий зазначив, що зброя під час події знаходилась в автомобілі, в момент нанесення удару інші особи поруч не перебували та знаходились приблизно за 50 метрів від місця події. Зазначив, що конфлікту до цього між ним та обвинуваченим не було. Пояснив, що після поранення не намагався затримати обвинуваченого, а останнього поставили на коліно медичні працівники. За словами потерпілого, обвинувачений рухався за ним швидко, однак бігти потерпілий не міг через отримане поранення. Також потерпілий зазначив, що між ним та обвинуваченим велася розмова щодо відшкодування шкоди, однак жодної згоди між ними досягнуто не було, словесних домовленостей не укладалось. Обвинувачений пропонував йому 1000 доларів США, однак причин своїх дій не пояснював, лише цікавився станом здоров`я потерпілого. Щодо вибачень потерпілий не пам`ятає. Також повідомив, що обвинувачений телефонував йому вже після виписки з лікарні. Крім того, потерпілий вказав, що обвинувачений тілесних ушкоджень не отримував, тоді як сам потерпілий зазнав моральної шкоди. Розмір моральної шкоди визначав особисто, пояснивши це тим, що після події залишився «калікою з розрізаним животом». Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Крім вищезазначених показань обвинуваченого та потерпілого, вина ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_7 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, також підтверджується іншими доказами наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими судом.
Відповідно до рапорту помічника чергового Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області, 18.05.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 2583 від 18.05.2025 про те, що 18.05.2025 о 15:56 за адресою: АДРЕСА_2 , біля будинку відбулась бійка, одного поранили ножем, до ШМД передано, у потерпілого кровотеча, більше подробиць не відомо. (к.п. арк. 6).
Згідно з протоколом огляду місця події від 18.05.2025 з додатками (фото таблиця та відеозапис) із застосуванням безперервного відеозапису ходу їх проведення (які відтворено в судовому засіданні), за участю спеціаліста – ОСОБА_10 , у присутності понятих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який проводився за адресою: АДРЕСА_2 , біля вказаного домоволодіння розташована дорога з бетонно-щебеневим покриттям. Під час огляду, по середині вказаної дороги було виявлено ніж (складний) чорного кольору, на клинку з обох сторін було виявлено залишені сліди РБК. Вказаний ніж було поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ. (к.п. арк. 23-24).
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 04.06.2025 з додатком (відеозапис) із застосуванням безперервного відеозапису ходу їх проведення (які відтворено в судовому засіданні), за участі потерпілого – ОСОБА_7 , ст. спеціаліста-криміналіста – ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 розповів, що 18.05.2025 разом зі своїм побратимом ОСОБА_4 приїхав з м. Тернівка до с. Богданівка з метою заселитися до буд. АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 з самого ранку знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Залишивши речі до будинку ОСОБА_7 поїхав до м. Тернівка, а ОСОБА_4 залишився в будинку прибирати. Через годину ОСОБА_7 повернувся та побачив біля будинку ОСОБА_4 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Після чого виник словесний конфлікт, із-за того, що ОСОБА_4 не прибрав у будинку. Після чого ОСОБА_7 вийшов з території домоволодіння, сів на пасажирське місце автомобіля та почав розмовляти по телефону. В цей час ОСОБА_4 вийшов на вулицю, підійшов до автомобіля та відкрив багажник, ОСОБА_7 зробив зауваження. Після чого ОСОБА_4 відкрив двері автомобіля та почав хватати ОСОБА_7 за футболку. ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та підійшов до багажника. ОСОБА_4 в цей час почав рух до багажника зі сторони водійської двері. Підійшовши до багажника ОСОБА_4 приблизився до ОСОБА_7 та тримаючи в правій руці складний ніж наніс один удар ножем в живіт. Після чого ОСОБА_7 зробив крок назад та побачив, що ОСОБА_4 тримає в правій руці ніж. ОСОБА_7 подивившись на свій тулуб побачив в районі живота кров, затиснувши рану направився по вул. Мирна. ОСОБА_4 йшов позаду та в правій руці тримав ніж, щось казав, але перебуваючи в шоковому стані ОСОБА_7 не чув, що саме він говорив. Підійшовши до буд. АДРЕСА_3 , там знаходились військові, яким ОСОБА_7 повідомив, що отримав ножове поранення в живіт. Військові надали медичну допомогу. ОСОБА_4 , знаходячись біля буд. 5 по вул. Мирна кинув ніж на землю та підійшовши до буд. 7 впав та почав кричати, що він здається. (к.п. арк. 42-43).
Згідно з протоколом огляду предмету від 19.05.2025, за участі потерпілого – ОСОБА_7 , за участю понятих – ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , об`єктом огляду являються надані на підставі заяви потерпілого ОСОБА_7 предметів одягу в яких останній знаходився 18.05.2025, а саме футболка чорного кольору з маркуванням літерами «LIGHTNING», в нижній частині ліворуч виявлено пошкодження (отвір) розмірами 2 см х 0,8 см. Поверхня футболки має плями бурого кольору. Шорти чорного кольору, з маркуванням літерами «adidas», поверхня шортів має плями бурого кольору. 
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2025 у присутності понятих: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідок ОСОБА_17 на фото №4 впізнав ОСОБА_4 , який 18.05.2025 біг за потерпілим тримаючи ніж в руці, а потерпілий в свою чергу тримався за ліву нижню частину живота. Особу впізнав за великими очима, тонкими губами, залисинами на лобі. (к.п. арк. 62). 
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2025 у присутності понятих: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідок ОСОБА_18 , на фото №3 впізнав ОСОБА_4 , який 18.05.2025 біг за потерпілим тримаючи ніж в руці, а потерпілий в свою чергу тримався за ліву нижню частину живота. Особу впізнав за великими очима, тонкими губами, високому лобу, короткій зачісці та залисинами на лобі. (к.п. арк. 68). 
Відповідно до протоколу огляду предмету від 03 червня 2025 року, було проведено огляд аудіо запису 18.05.2025, який підтверджує виклик швидкої допомоги на місце події 18.05.2026 року в АДРЕСА_3 .
Відповідно до висновку експерта від 25.06.2025 № 2690/2928-БД, встановлено, що на клинку ножа, вилученому під час проведення огляду Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богданівка, вул. Мирна, поблизу будинку №5, представленому на дослідження, встановлено наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. Клітини з ядрами на клинку ножа не знайдені. При цитологічному дослідженні статева належність крові на клинку ножа не визначена через відсутність формених елементів крові. При цитологічному дослідженні статева належність на клинку ножа не виявлена через відсутність формених елементів крові. При серологічному дослідженні слідів крові виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0. Отримані результати дослідження не виключають можливості походження крові на клинку ножа від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи отримані результати досліджень можливо припустити, що кров на клинку складного ножа могла походити, як від потерпілого ОСОБА_7 , так і від підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0 є групоспецифічним антигеном їх груп крові. (к.п. арк. 101-104)
Відповідно до висновку експерта від 02.07.2025 № 2690/2926-БД, встановлено, що на наданих на дослідження куртці двосторонній чорно-сірого кольору, джинсових штанах синього кольору з маркуванням «Captain» та парі кросівок з маркуванням «Paolla» наявність крові не встановлена. (к.п. арк.107-109). 
Відповідно до висновку експерта від 03.06.2025 № 2690/2925-БД, встановлено, що при серологічному дослідженні зразка крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При серологічному дослідженні зразка крові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (к.п. арк. 111-113).
Відповідно до висновку експерта від 26.06.2025 № 2690/2927-БД, встановлено, що в сліді на футболці встановлена наявність крові, з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні крові в сліді був виявлений антиген А ті ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВ0, що вказує на походження цього сліду за рахунок крові особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_7 та (або) підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки їх кров відноситься до вказаної групи.
Відповідно до висновку експерту від 02.07.2025 № 460/82, встановлено, що згідно медичної карти стаціонарно хворого №4217 хірургічного відділення КНП «ПЛІЛ» ПМР у ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки у лівому підребер`ї на 5 см нижче реберної дуги із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки, гемоперитонеуму. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки у лівому підребер`ї на 5 см нижче реберної дуги із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки, гемоперитонеум утворилося від дії плаского предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діяв за ударним механізмом, таким предметом могло бути вістря та лезо ножа та за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Враховуючи локалізацію виявленого тілесного ушкодження, воно знаходиться в доступній анатомічній ділянці для спричинення його власноруч. Враховуючи характер та механізм спричинення виявленого тілесного ушкодження, воно не могло утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту. (к.п. арк. 230-232).
Відповідно до висновку експерта від 02.07.2025 №461-Д, встановлено, що враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 , не виключена можливість його утворення за обставин та умов, на які вказує потерпілий, в ході проведення слідчого експерименту за його участю, а саме ОСОБА_19 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, наніс поранення розкладним чорним ножом, тримаючи його в правій руці, в область передньої черевної стінки зліва потерпілого ОСОБА_20 , удар був прямий витягнутою рукою. Тобто механізм утворення виявленого тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 не суперечить механізму його спричинення, зазначеному в ході проведення слідчого експерименту за його участю.
Відповідно до висновку експерта від 02.07.2025 № 462-Д, встановлено, що враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 , не виключена можливість його утворення за обставин та умов, на які вказує підозрюваний ОСОБА_4 , в ході проведення слідчого експерименту за його участю, а саме ОСОБА_21 наніс йому удар правою долонею в ліву половину обличчя. Після чого ОСОБА_22 впав на землю та підіймаючись вихопив з кишені туристичний розкладний ніж фірми «Скіф» і наніс ним один прямий удар в ліву половину тулуба ОСОБА_23 (в передню черевну стінку зліва). Тобто механізм утворення виявленого тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 не суперечить механізму його спричинення зазначеному в ході проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 (к.п. арк. 237-238).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останній пояснив, що 18.05.25 він спільно з ОСОБА_23 переїздив на орендований будинок в с. Богданівка, в ході переїзду між підозрюваним та ОСОБА_24 виник конфлікт з приводу незадовільної роботи підозрюваного, даний конфлікт виникав раніше, та триває між ними протягом останніх 6 місяців. Коли ОСОБА_24 привіз останню частину речей, то висловив своє невподобання з приводу роботи підозрюваного ОСОБА_4 , через що між ними виникла сварка в ході якої ОСОБА_24 наніс один удар по обличчю долонею, від отриманого удару підозрюваний ОСОБА_4 впав на землю та підіймаючись дістав ніж, яким вдарив потерпілого ОСОБА_24 в ліву частину тулубу. Після чого підозрюваний ОСОБА_4 за допомогою статиста відтворив події спричинення тілесних ушкоджень. 
Відповідно до висновку експерта від 20.05.2025 № 371пв, встановлено, що згідно об`єктивних даних огляду у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на тильній поверхні лівої кисті між 1 і 2 пальцями біля основи, на грудній клітині справа по задньо-пахвовій лінії на рівні соска за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, вони могли утворитися за декілька діб до моменту огляду. Виявлені тілесні ушкодження утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області.
Зазначені висновки суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено.
Будь-яких розбіжностей у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.
Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі й права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.
Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого
Аналізуючи показання обвинуваченого, в судовому засіданні, зіставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Безпосереднім об`єктом тілесного ушкодження виступають суспільні відносини, що забезпечують охорону здоров`я людини. Будь-яке тілесне ушкодження незалежно від ступеня його тяжкості заподіює певну шкоду здоров`ю людини. Посягання на здоров`я людини заподіює шкоду суспільним відносинам, які забезпечують охорону здоров`я людини.
Тілесним ушкодженням є посягання на здоров`я іншої людини, протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканини, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.
З об`єктивної сторони тілесне ушкодження характеризується: 1) дією або бездіяльністю у вигляді посягання на здоров`я іншої людини; 2) наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками.
Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене поданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.
До небезпечних для життя ушкоджень належать, окрім іншого, ушкодження живота з проникненням у черевну порожнину.
Так, відповідно до висновку експертизи від 02.07.2025 № 460/82 у ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки у лівому підребер`ї на 5 см нижче реберної дуги із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки, гемоперитонеуму. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки у лівому підребер`ї на 5 см нижче реберної дуги із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки, гемоперитонеум. утворилося від дії плаского предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діяв за ударним механізмом, таким предметом могло бути вістря та лезо ножа та за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. 
Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.
Згідно з частиною другою статті 24 КК умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачав його суспільно небезпечні наслідки. Наявність усвідомлення винним суспільної небезпеки свого діяння є очевидною, про що свідчать фактичні обставини справи. ОСОБА_4 передбачав неминучість настання наслідків та прагнув досягти конкретного результату, у вигляді тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . А отже передбаченням обвинуваченого охоплюється причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Вольовий момент ОСОБА_4 характеризується бажанням досягти конкретного результату, що передбачає свідому і цілеспрямовану діяльність особи. Бажання спрямоване на досягнення чітко визначеної мети.
Суд оцінив докази, що мали значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу ОСОБА_4 , зокрема на ґрунті неприязних відносин, умисно завдав проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки у лівому підребер`ї на 5 см нижче реберної дуги із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки.
Таким чином, вибір способу заподіяння тілесних ушкоджень, їх локалізація і характер, а саме ножом в область живота з проникненням у черевну порожнину, беззаперечно свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначеному злочині обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.
За фактичними обставинами, дії ОСОБА_4 мали активний характер, були протиправними, між цими діями, а саме нанесенням проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки у лівому підребер`ї на 5 см нижче реберної дуги із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки ОСОБА_7 та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень наявний прямий причинний зв`язок.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини поза розумним сумнівом.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Мотиви призначення покарання
Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.
Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого встановлено, що він уродженець м. Харків, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, має на утриманні особу похилого віку, інваліда ІІ групи по зору – матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, в посаді старшого розвідника відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби та за місцем проживання характеризується позитивно, також має позитивну характеристику як член Релігійної організації «Релігійна громада християн «Отчій Дім», раніше не судимий, підлягає покаранню за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності, тяжкість кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме те, що він має міцні соціальні зав`язки, працює, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд доходить висновку, що для попередження скоєння ним нових злочинів, та досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання у межах мінімальної санкції, встановленої ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що призначення покарання із застосуванням статей 75, 76 КК України не є достатнім для виправлення обвинуваченого, через м`якість, в той час, як у цьому випадку виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування реального покарання у виді позбавлення волі, яке йому має бути призначено відповідно до положень ст. 65 КК України в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, є неможливим.
Мотиви ухвалення інших рішень
Вирішуючи по суті позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди на суму 2 000 000 грн, суд враховує такі обставини.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом установлено, що внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфікованих за ч. 1 ст. 121 КК України, потерпілому було завдано фізичного болю, що об`єктивно спричинило йому моральні страждання.
Обвинувачений в судовому засіданні визнав моральну шкоду частково у розмірі 100 000 грн.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, тривалість та глибину заподіяних моральних та фізичних страждань, оскільки в момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий переніс значний фізичний біль, внаслідок отриманих в результаті вчинення злочину тілесних ушкоджень, що супроводжувалося страхом за своє здоров`я, негативного переживання, важкістю виконання повсякденних обов`язків, як наслідок відірваністю від активного соціального життя, емоційною напругою, побоюванням щодо майбутнього стану свого здоров`я.
Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування суд враховує матеріальний стан обвинуваченого, який тривалий час тримається під вартою, на даний час доходу немає, що об`єктивно обмежує його фінансові можливості. З огляду на це, розмір компенсації моральної шкоди має бути співмірним із характером завданих страждань та реальними можливостями обвинуваченого.
Обвинуваченим було перераховано потерпілому в рахунок відшкодування моральної шкоди 42 534,00 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, із визначенням розміру моральної шкоди у розмірі 150 000 грн, та з урахуванням сплачених коштів, підлягає стягненню з обвинуваченого у розмірі 107 466 грн., що є співмірною заподіяним стражданням, характеру правопорушення та відповідає засадам справедливості.
В решті цивільного позову відмовити.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваною у вчиненні злочину від 18.05.2025, ОСОБА_4 було затримано о 20:05 год 18.05.2025 за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський р-н, с. Богданівка, вул. Мирна 
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, останній раз ухвалою суду від 12.05.2026 на строк до 10.07.2026.
Враховуючи положення абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, та з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції - до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно з якою відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.
Водночас відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) по даному кримінальному провадженню з 18.05.2025.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.05.2025 по справі №194/789/25 (провадження №1-кс/194/84/25), відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
Витрати пов`язані із проведенням експертиз у кримінальному проваджені відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (п`ять) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції - до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку з 26.05.2026.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його тримання під вартою з 18.05.2025 по 26.05.2026 включно, з розрахунку день за день.
Цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 , про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути зі  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , моральну шкоду в розмірі 107 466 грн. (сто сім тисяч чотириста шістдесят шість грн.)
В решті цивільного позову відмовити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.05.2025 по справі №194/789/25 (провадження №1-кс/194/84/25).
Речові докази після набрання вироком законної сили: 
-складний ніж, чорного кольору з маркуванням на поверхні «SKIF knives ua», - знищити;
-марлеві тампони із зразками крові - знищити
- DVD -диски – залишити в матеріалах кримінального провадження; 
- гаманець коричневого кольору з грошовими коштами в сумі 1021 грн., та 2 грн (копійками), зарядний пристрій чорного кольору, сумку поясну ( кольору мультикам), маркер чорного кольору, ліхтар чорного кольору, запальничку, флеш карту чорного кольору на 32GВ, батарейку в кількості 1 штука, 2 кільця сірого кольору, духи чорного кольору, ручка, вибивач для вікна, мобільний телефон «Мotorola» (у заблокованому стані), мобільний телефон «Samsung», чек білого кольору, навушники чорного кольору в кількості 2 штук в кейсі, перехідник для ноутбука, куртку двосторонню чорно-сірого кольору, джинсові штани синього кольору, кросівки в кількості 2 штук з маркуванням «Paolla», куртку двосторонню, чорно-сірого кольору, джинсові штани, синього кольору з маркуванням «Captain», - повернути за належністю ОСОБА_4 ;
- футболку чорного кольору «Samo» зі слідами речовини бурого кольору, шорти чорного кольору «Аdidas» зі слідами речовини бурого кольору, – повернути за належністю ОСОБА_7 
- медичну картку стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 - повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Суддя         ОСОБА_1