Справа № 397/67/26 
н/п : 1-кп/397/87/26 

В И Р О К
Іменем України

24.06.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
прокурора - ОСОБА_4 
захисника - адвоката - ОСОБА_5 
обвинуваченої - ОСОБА_6 
розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №12025121020000582 від 18.07.2025 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Енергодар, Запорізької області, українки, громадянки України, зареєстрованої АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , одруженої, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судима, запобіжний захід не обирався 
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366-2 КК України,
У С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
До суду надійшов обвинувальний акт, згідно якого органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України, а саме скоєному за наступних обставин.
Вiдповiдно до статгi 1 Закону Украши «Про запобiгання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначенi у пунктi 1, пiдпунктах «а» i «в» пункту 2, пунктi 4 частини першої статтi 3 Закону України «Про запобігання корупції», iншi особи, якi зобов`язані подавати декларацію вiдповiдно до цього Закону. Згiдно пiдпункту «а» пункту 2 частини другої статтi 3 Закону України «Про запобiгання корупції», такими суб`єктами є бухгалтер.
Положениям ч. 1 ст. 45 Закону Укратни «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначенi у пунктi 1, пiдпунктах «а», «в»- «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня шляхом заповнення на офiцiйному веб-сайтi Нацiонального агентства з питань запобiгання корупції за електронною адресою «https://public.nazk.gov.ua» подавати декларацiю за минулий рiк за формою, що визначається Нацiональним агентством з питань запобiгання корупцiї.
Наказом Нацiонального агентства з питань запобiгания корупцiї № 448/21 вiд 23.07.2021 затверджено Порядок формувания, ведення та оприлюднення (надання) iнформацiї Єдиного державного реестру декларацiй осiб, уповноважених на виконания функцiй держави або мiсцевого самоврядування, затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконания функцiй держави або мiсцевого самоврядування, вiдповiдно до якої:
- згiдно iз ч. 1 Роздiлу II «Формування та ведення Реєстру» до Реєстру включаються такi електроннi документи (далi - документи): декларації, у тому числi виправленi декларацiї, що подаються вiдповiдно до Закону; повiдомлення про вiдкриття суб`єктом декларування або членом його ciм`ї валютного рахунка в установi банку-нерезидента, передбаченi Законом; повiдомлення про суттєві змiни в майновому станi суб`єкта декларування, передбаченi Законом;
-згiдно iз ч. 2 Роздiлу II «Формування та ведення Реєстру» суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначенi в пунктi 1 цього роздiлу документи шляхом заповнення електронних форм вiдповiдних документiв. Суб`єкти декларування подають зазначенi документи через мережу Iнтернет з використанням програмних засобiв Реєстру у власному персональному електронному кабiнетi пiсля реєстрації в Реєстрі;
-згiдно iз ч. 3 Роздiлу II «Формування та ведения Реєстру» суб`єкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та квалiфiкованого сертифiката вiдкритого ключа. Пiд час реестрації у Реєстрі суб`єкт декларування повинен зазначити адресу особистої електронної пошти, що використовуватиметься для надсилання йому повiдомлень, та контактний номер телефону;
- згiдно iз ч. 4 Роздiлу II «Формування та ведення Реєстру» зареестровані в Реєстрі суб`єкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабiнету пiсля автентифiкацiiї iз використанням особистого ключа та квалiфiкованого сертифiката вiдкритого ключа; у разi потреби подавати з використанням програмних засобiв Реєстру заявки на змiну особистого ключа для доступу до персонального електронного кабiнету ( заявки розглядаються адмiнiстраторами системи Реєстру не пiзнiше наступного робочого дня пiсля їх отримания); змiнювати адресу особистот електронної пошти та контактний номер телефону в персональному електронному кабiнетi; створювати, змiнювати, зберiгати та видаляти чернетки документiв у персональному електронному кабiнетi; подавати документи у разi їх вiдповiдностi технiчним вимогам до форми i проходження контролю щодо правильностi заповнення, переглядати поданi ними документи; подавати виправленi документи у строки та в порядку, визначенi Законом; отримувати в персональному електронному кабiнетi та на адресу особистої електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабiнетi, електроннi повiдомлення про пiдтвердження подання документiв, попередження про необхiднiсть подання документiв до Реєстру, інші повідомлення; 
- згiдно iз ч. 5 Роздiлу II «Формування та ведения Реєстру» пiсля заповнення ycix необхiдних полiв форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого квалiфiкованого електронного пiдпису або удосконаленого електронного пiдпису вiдповiдно до вимог законодавства. Iншi повiдомления, якi суб`єкт декларування направляс за допомогою персонального електронного кабiнету, також пiдписуються шляхом накладання на них особистого кваліфікованого електронного пiдпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства;
- згiдно iз ч. 6 Роздiлу II «Формування та ведения Реєстру» кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унiкальний iдентифiкатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкцiонованих змiн до поданого документа ( забезпечує цiлiснiсть документа).
Статтею 46 Закону України «Про запобiгання корупції» визначено перелiк вiдомостей, якi зазначаються у декларації. Вiдповiдно до п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупції» у декларації зазначаються вiдомостi про прiзвище, iм`я, по батьковi, число, мiсяць i рiк народження, реєстраційний номер облiкової картки платника податкiв (у разi його отримання ), серiю та номер паспорта громадянина України, суб`єкта декларування та членiв його ciм`ї, унiкальний номер запису в Єдиному державному демографiчному реєстрі суб`єкта декларування та членiв його ciм`ї (у разi формування такого унiкального номера), зареєстроване мiсце їх проживания, а також мiсце фактичного проживания або поштову адресу, на яку суб`єкту декларування Національним агентством може бути надiслано кореспонденцiю, мiсце роботи (проходження служби) або мiсце майбутньої роботи (проходжения служби), займану посаду або посаду, на яку претендує, та категорiю посади (якщо така є) суб`єкта декларування, у тому числi належнiсть до службових осiб, якi займають вiдповiдальне та особливо вiдповiдальне становище, суб`єктів декларування, якi займають посади, пов' язанi з високим рiвнем корупцiйних ризикiв, а також належнiсть до нацiональних публiчних дiячiв вiдповiдно до Закону України «Про запобiгання та протидiю легалiзацiї" ( вiдмиванню) доходiв, одержаних злочинним шляхом, фiнансуванню тероризму та фiнансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Вiдповiдно до п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупції» у декларації зазначаються вiдомостi про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його ciм`ї на правi приватної ( власностi, включаючи спiльну власнiсть, або знаходяться у них в орендi чи на iншому правi користування, незалежно вiд форми укладення правочину, внаслiдок якого набуте таке право. Такi вiдомостi включають: а) данi щодо виду, характеристики майна, мiсцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або iнше право користування, вартiсть майна на дату набуття його у власнiсть, володiння або користування; б) у разi якщо нерухоме майно перебуває у спiльнiй власності, про ycix спiввласникiв такого майна вказуються вiдомостi, зазначенi у пунктi 1 частини першої цiєї статтi, або найменування вiдповiдної юридичної особи iз зазначенням коду Єдиного державного реестру юридичних осiб та фiзичних осiб - підприємціва. У разi якщо нерухоме майно перебуває в орендi або на iншому правi користування, про власника такого майна також вказуються вiдомостi, зазначенi у пунктi 1 частини першої цієї статтi, або найменування вiдповiдноi юридичної особи iз зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осiб та фiзичних осiб - пiдприємцiв.
Також, вiдповiдно до п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупцiї» у декларацiї зазначаються вiдомостi про цiнне рухоме майно, вартiсть якого перевищує 100 прожиткових мiнiмумiв, встановлених для працездатних осiб на 1 сiчня звiтного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сiм`ї на правi приватноi власностi, у тому числi спiльноi власностi, або перебуває в її володiннi або користуваннi незалежно вiд форми правочину, внаслiдок якого набуте таке право. Такi вiдомостi включають: а) данi щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власнiсть, володiння або користування, вартiсть майна на дату його набуття у власнiсть, володiння або користування; б) данi щодо транспортних засобiв та iнших самохiдних машин i механiзмiв, а також щодо їx марки та моделi, року випуску, iдентифiкацiйного номера (за наявностi). Вiдомостi про транспортнi засоби та iншi самохiднi машини i механiзми зазначаються незалежно вiд їх вартостi.
Водночас, вiдповiдно до п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупії» у декларацiї зазначаються вiдомостi про iншi корпоративнi права, що належать суб`єкту декларування або членам його ciм`ї, iз зазначенням найменування кожного суб`єкта господарювання, його органiзацiйно-правової форми, коду Єдиного державного реєстру підприємств i органiзацiй України, частки у статутному ( складеному) капiталi товариства, підприємства, органiзацiї у грошовому та вiдсотковому вираженнi.
Положеннями п. 5-1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупцiї» передбачено, що у декларацiї зазначаються вiдомостi про юридичнi особи, трасти або iншi подiбнi правовi утворення, кiнцевим бенефiцiарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його ciм`ї.
У вiдповiдностi до п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону Украiни «Про запобiгання корупцiї» у декларацiї зазначаються вiдомостi про отриманi доходи суб`єкта декларування або членiв його ciм'i, у тому числi доходи у виглядi заробiтної плати ( грошового забезпечення ), отриманi як за основним мiсцем роботи, так i за сумiсництвом, гонорари, дивiденди, проценти, роялтi, страховi виплати, алiменти, благодiйна допомога, пенсія, доходи вiд вiдчуження цiнних паперiв та корпоративних прав, подарунки, а також соцiальнi виплати та субсидiї у разi виплати їx у грошовiй форміта iншi доходи. Такi вiдомостi включають данi про вид доходу, джерело доходу та його розмiр.
Згiдно з абз. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупції» данi про об`єкт декларування, що перебував у володiннi або користуваннi суб`єкта декларування або членiв його сім`ї, зазначаються у декларації, якщо такий об`єкт перебував у володiннi або користуваннi станом на останнiй день звiтного перiоду або протягом не менше половини днiв протягом звiтного періоду.
ОСОБА_6 , перебуваючи на посадi головного бухгалтера Державного підриємства «Дослiдне господарство «Ставидлянське» iнституту сільського господарства степу Нацiональної академії аграрних наук України», є суб`єктом на якого поширюється дiя Закону України «Про запобiгання корупції» та обов`язок подання декларацiї особи, уповноваженої на виконання функцій держави або мiсцевого самоврядування, і вiдповiдно є суб`єктом вiдповiдальностi за вчинення правопорушень, пов' язаних з корупцією та вiдповiдно до ст. ст. 45, 46, п. 2-7 Роздiлу 8 «Прикiнцевi положения» Закону України «Про запобiгання корупції», зобов`язана була подати декларацiю особи, уповноваженої на виконання функцiй держави або мiсцевого самоврядування за 2023 рiк у строк до 01.04.2024.
Однак, в порушення вищезазначених вимог закону ОСОБА_6 , усвiдомлюючи суспiльно небезпечний характер своїх дiй, передбачаючи їх суспiльно небезпечнi наслiдки i бажаючи їх настання, вчинила кримiнальне правопорушення за наступних обставин.
За обвинувальним актом ОСОБА_6 , дiючи вiдповiдно до вимог ст. ст. 45, 46 Закону України «Про запобiгання корупції», 31.03.2024 склала та подала, шляхом заповнення на офiцiйному веб-сайтi «https://public.nazk.gov.ua» Нацiонального агентства з питань запобiгання корупції декларацiю особи, уповноваженої на виконання функцiй держави або мiсцевого самоврядування, за звiтний 2023 рiк за формою, що визначена Нацiональним агентством з питань запобiгання корупції.
Далi, 31.03.2024 о 23 годинi 47 хвилинi ОСОБА_7 , будучи обiзнаною з вимогами ст.ст. 45, 46 Закону України «Про запобiгання корупції», достовiрно знаючи, що при складаннi та подачi шляхом заповнення на офiцiйному вебсайтi «https://public.nazk.gov.ua» Нацiонального агентства з питань запобiгання корупції декларацiї особи, уповноваженої на виконання функцiй держави або мiсцевого самоврядування, за звiтний 2023 рiк за формою, що визначена Нацiональним агентством з питань запобiгання корупції, здiйснила вхiд у мережу Iнтернет, створила в iнформацiйно-телекомунiкацiйнiй системi «Єдиний державний реєстр декларацiй осiб, уповноважених на виконання функцiй держави або мiсцевого самоврядування», унiкальний iдентифiкатор документа - b98bcb0e-fb26-4682-9ad9-140495d20377 для заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацiй осiб, уповноважених на виконання функцiй держави або мiсцевого самоврядування, щорiчної декларацiї за 2023 рік.
Пiсля чого, дiючи умисно, з метою приховання дiйсної iнформацiї, в порушення вимог частини 1 статтi 46 Закону України «Про запобiгання корупцiї», внесла завiдомо недостовiрні відомості в окремi роздiли декларації, а саме не вказала наступне майно:
-земельну дiлянку 2323081600:05:013:0002, загальною площею 108 382 м2, яка на правi власностi з 16.10.2015 належить члену ciм`ї декларанта (чоловiку) ОСОБА_8 , що підтверджується вiдомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вiдповiдно до довiдки про оцiночну вартiсть об`єкта нерухомостi вiд 23.12.2025 №201-20251223-0010980478 Фонду Державного майна України оцiночна вартiсть даної земельної дiлянки становить 4 710 439, 27 грн.
- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на правi власностi з 08.04.2009 належитъ члену ciм`ї декларанта (чоловiку) ОСОБА_8 , що підтверджується вiдомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вiдповiдно до довiдки про оцiночну вартість об`єкта нерухомості 23.12.2025 №201-20251223-0010980552 Фонду Державного майна України оцiночна вартiсть даної квартири становить 989 632, 62 грн.
-дохiд у вигляді заробiтної плати, отриманий членом сiм`ї декларанта (чоловiком) ОСОБА_8 , у розмiрi 269 134,00 грн. вiд Державного пiдприємства «Дослiдне господарство «Ставидлянське» iнституту сiльського господарства степу Нацiональної академії аграрних наук України».
Вiдповiдно до статтi 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рiк» прожитковий мiнiмум для працездатних осiб на 31.03.2024 року складав 3028 гривнi.
Таким чином, суб`єкт декларування ОСОБА_7 у щорiчнiй декларації за 2023 рiк зазначила недостовiрнi вiдомостi, якi вiдрiзняються вiд достовiрних на загальну суму 5 969 205,89 гривнi, чим не дотримала вимог пункту 2 частини l статтi 46 Закону України «Про запобiгання корупцiї».
Тобто, ОСОБА_7 , будучи суб`єктом декларування, на якого поширюєтъся дiя Закону України «Про запобiгання корупції», дiючи умисно усвiдомлюючи небезпечний характер своїх дiй та бажаючи настання їх наслiдкiв, у порушення вимог ст. 45, ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупції», достовiрно знаючи про обов`язок вказати yci передбаченi згаданим Законом вiдомостi в декларації, повну та достовірну iнформацiю в ycix її роздiлах, внесла завiдомо недостовiрнi вiдомостi до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або мiсцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобiгання корупції» за 2023 рiк, не зазначивши наявнiсть у неї нерухомого майна та активiв, що вiдрiзняється вiд достовiрних вiдомостей на загальну суму 5 969 205,89 гривнi, що перевищує розмiр 500 прожиткових мiнiмумiв для працездатних осiб, встановлених на дату подання декларації 31.03.2024 рiк.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 366-2 КК України, як умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», які відрізняються від достовірних на суму від 500 до 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.
Прокурор підтримав обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті. Вказав на достатність та допустимість доказів, які у своїй сукупності доводять обставини, викладені в обвинувальному акті.
Просив визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366-2 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 6 000 (шести тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функції держави строком на два роки.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнала та відповідно до ст. 95 КПК України надала суду письмові показання. В показах зазначила, що до моменту вторгнення російських окупантів на територію України проживала із сім`єю в м. Мелітополь. Надалі як ВПО проживала в с. Ставидла Кропивницького району Кіровоградської області та працювала на посаді головного бухгалтера ДП «ДГ Ставидлянське» ІСГС НААН. 31.03.2024 подала декларацію через сайт НАЗК, однак не вказала в ній квартиру, земельну ділянку та заробітну плату свого чоловіка ОСОБА_8 , оскільки останній не надав їй необхідних відомостей через напружені стосунки та перебування подружжя на межі розлучення. Крім того, земельна ділянка та квартира знаходяться на окупованій території та її чоловік ОСОБА_8 позбавлений можливості користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном. Щодо заробітної плати чоловіка то пояснила, що на час подання декларації була відсторонена від виконання службових обов`язків як бухгалтер ДП «ДГ Ставидлянське» на якому працював і її чоловік, тому була позбавлена доступу до інформації про доходи свого чоловіка, а він такої інформації не надав. Жодного наміру укрити від декларування будь-яке майно не мала. Не відповідає дійсності і заявлена стороною обвинувачення вартість нерухомого майна, довідки Фонду державного майна України не підпадають під ознаки документу, який підтверджує вартість об`єктів та може використовуватись у кримінальному провадженні, оскільки виготовлені згідно з положеннями ст.172 Податкового кодексу України. В довідках відсутні відомості про вартість майна станом на 31.03.2024 року. Вказує, що на стадії досудового розслідування нею заявлялось клопотання про проведення оцінки незадекларованого нею майна, однак її клопотання залишилось без уваги. Надані докази стороною захисту вказують на те, що вартості майна не достатньо для кваліфікації її дій за ст. 366-2 ч.1 КК України, просила суд виправдати її за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. На підставі ст. 63 Конституції України на питання в судовому засіданні відповідати відмовилася. 
Позиція захисника обвинуваченої ОСОБА_5 зводиться до того, що в діях обвинуваченої відсутня об`єктивна сторона складу інкримінованого їй кримінального правопорушення, також в обвинуваченої відсутній умисел на внесення нею завiдомо недостовiрних вiдомостей до декларації. Стороною обвинувачення не надано суду докази про вартість об`єктів нерухомості, зокрема - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної дiлянки 2323081600:05:013:0002, загальною площею 108 382 м2, які належать чоловіку обвинуваченої та підлягали внесенню обвинуваченою до щорічної декларації. Прокурорм надано довідки Фонду державного майна України сформовані на час подання прокурором запитів, тобто станом на 23.12.2025 року., а не на дату складення та подачі декларації обвинуваченою. Довідка про оціночну вартість є чинною лише 3 місяці з дня формування. Просив визнати вказані довідки недопустимим доказом. Заробітну плату чоловіка обвинувачена не внесла в декларацію в зв`язку з неможливістю отримання інформації про його доходи. Крім того, через окупацію м. Мелітополя ОСОБА_8 позбавлений правомочності розпоряджатися, володіти та користуватися своїм майном, є висока ймовірність що майном розпоряджаються і користуються інші особи з окупаційної влади або колаборанти, тому обвинувачена не повинна була вносити вказане майно у щорічну декларацію. Крім того адвокат вважає, що досудове розслідування та розгляд справи проведені з порушенням правил підсудності. Просив виправдати ОСОБА_6 в зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-2 ч.1 КК України 

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.
Стороною захисту заявлялось клопотання про допит ОСОБА_8 в якості свідка, клопотання було задоволено судом, однак надалі сторона захисту відмовилась від його допиту, оскільки останній проходить службу в ЗСУ.
Сторона обвинувачення відмовилася від допиту свідка ОСОБА_9 , оскільки остання не володіє відомостями про обставини, що мають значення для цього кримінального провадження. 
Сторонами процесу не заявлялось інших клопотань про допит безпосередньо судом в судовому засіданні будь-яких інших осіб як свідків на підтвердження або спростування пред`явленого обвинувачення.
Стороною обвинувачення в обґрунтування доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України надані наступні досліджені в судовому засіданні документи та докази:
- обгрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, складений 07.07.2025 року з доданими матеріалами повної перевірки, зокрема довідкою №496/25 від 04.07.2025 року про проведення повної перевірки щорічної декларації за 2023 рік поданої ОСОБА_6 ; копією щорічної декларації за 2023 рік ОСОБА_6 ; послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчиняла ОСОБА_6 за період 28.02.2024-30.04.2024 року; DVD-R диск;
- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №441791111 сформований 02.09.2025 року, стосовно ОСОБА_8 , відповідно до якої ОСОБА_8 з 16.10.2015 року є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2323081600:05:013:0002, загальною площею 108 382 м2, та з 08.04.2009 року є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;
- протокол огляду сайту http://public.nazk.gov.ua від 02.09.2025 року, що підтверджує проведення слідчим, відповідно до ст.ст.104-106,107,223,237 КПК України, огляду сайту, на якому знаходиться інформація, щодо осіб які подали декларації та проведено огляд декларації ОСОБА_6 , до протоколу долучена роздруківка декларації ОСОБА_6 за 2023 рік;
- протокол огляду сайту http://public.nazk.gov.ua від 02.09.2025 року, що підтверджує проведення слідчим, відповідно до ст.ст.104-106,107,223,237 КПК України, огляду сайту, на якому знаходиться інформація, щодо осіб які подали декларації та проведено огляд декларації ОСОБА_8 , до протоколу долучена роздруківка декларації ОСОБА_8 за 2023 рік;
- ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.03.2023 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні;
- копія договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 08.04.2009 року, укладений між продавцем ОСОБА_10 та покупцем ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за №2651, а також витяг з державного реєстру правочинів від 08.04.2099 року;
- довідку №201-20251223-0010980478 сформовану 23.12.2025 року Фондом державного майна України про оціночну вартість об`єкта нерухомості, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером 2323081600:05:013:0002, загальною площею 108 382 м2, розташованої Запорізька область Мелітопольський район с/рада Новгородківська, відповідно до якої оціночна вартість земельної ділянки складає 4710439,27 грн.;
- довідку №201-20251223-0010980552 сформовану 23.12.2025 року Фондом державного майна України про оціночну вартість об`єкта нерухомості, зокрема квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м., відповідно до якої оціночна вартість квартири складає 989632,62 грн.
Письмові докази, що містять характеризуючі дані обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме: раніше не судимої, не перебування її на обліках в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, відсутність негативної інформації з квартирного комітету за місцем проживання обвинуваченої.
Крім того, до суду надано досудову доповідь стосовно ОСОБА_6 відповідно до якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Виправлення останньої можливе без ізоляції від суспільства, належний контроль за поведінкою особи може бути забезпечено в умовах громади. 
Докази та документи надані стороною захисту та досліджені в судовому засіданні:
- довідки від 06.04.2022 року №3520-5000769926 та №3520-5000773881 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина ОСОБА_12 в Кіровоградській області Кропивницького району с. Ставидла;
-свідоцтво про народження ОСОБА_12 , серії НОМЕР_1 виданого Мелітопольським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ;
-витяг №НВ-9954844782026 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2323081600:05:013:0002, складає 338237,25 грн, дата формування 27.02.2026 року; 
- витяг №НВ-9954844782026 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2323081600:05:013:0002, складає 338237,25 грн, дата формування 11.06.2026 року; 
- копія договору купівлі -продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 08.04.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за №2651, укладений між продавцем ОСОБА_10 та покупцем ОСОБА_8 , а також витяг з державного реєстру правочинів від 08.04.2099 року;
- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 392989389 сформованого 30.08.2024 року стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 2323081600:05:013:0002, загальною площею 108 382 м2, розташованої Запорізька область Мелітопольський район с/рада Новгородківська, відповідно до якої земельна ділянка з 16.10.2015 року перебуває у власності ОСОБА_8 , державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на ім`я ОСОБА_8 
- лист Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 12.06.2026 року наданий ОСОБА_6 на її звернення, в якому зазначено, що наразі неможливо провести ринкову оцінку земельної ділянки, яка знаходиться на окупованій території, натомість діє нормативно грошова оцінка відповідно до постанови КМУ №105 від 01.01.2020 року. 

IV. Оцінка суду.
Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення надано докази, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, відповідно до положень ст. 84 КПК України, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне визнати невинуватою та виправдати ОСОБА_6 за недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення (п.3 ч.1 ст. 373 КПК України).
Згідно п.2 ч.1 ст.91 та ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення покладається виключно на прокурора. При цьому, винуватість повинна бути доведена за стандартом поза розумним сумнівом.
Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
В свою чергу, склад кримінального правопорушення включає чотири елементи (суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт, об`єктивну сторону), кожен з яких має певний набір обов`язкових і факультативних ознак для кваліфікації певного діяння як кримінального правопорушення. Такі ознаки повинні бути визначені у диспозиції відповідної норми КК України, за якою кваліфікується діяння обвинуваченої.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України, (в редакції чинній на час діяння) полягає у внесенні суб`єктом декларування: а) завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», б) якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 500 до 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Частинами 2, 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
17.07.2025 набув чинності Закон № 4496-IX від 17.06.2025, на підставі якого внесено зміни до ч. 1 ст. 366-2 КК України, а саме в абзаці першому слова і цифри «від 500 до 2000» замінено словами і цифрами «від 750 до 2500».
Отже, наразі ч.1 ст. 366-2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 750 до 2500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Суд на підставі ч. 1 ст. 5 КК України до кримінально караного діяння, вчиненого 31.03.2024, застосовує редакцію статті 366-2 КК України після внесення змін Законом України № 4496-IX від 17.06.2025.
Часом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обвинувальним актом є 31.03.2024 - дата подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», за 2023 рік.  
Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлений у розмірі 2684,00 грн, водночас ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 (зокрема й станом на 31.03.2024) становить 3028,00 грн.
Положеннями ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» унормовано, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується, зокрема для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм.
З урахуванням викладеного, а також зважаючи на те, що розмір прожиткового мінімуму для цілей кваліфікації кримінального правопорушення є антиінфляційним засобом, а також відіграє функцію врахування рівня життя населення (з метою визначення суспільної небезпеки того чи іншого діяння), суд вважає, що для встановлення наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений станом на час вчинення такого правопорушення, в даному випадку у розмірі 3028,00 грн.
Виходячи з цього, мінімальна межа різниці відомостей, що відрізняються від достовірних, складає 2271000 грн.(750х3028).
Абзац 3 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» пов`язує виникнення обов`язку декларування об`єкту нерухомості з фактом його володіння особою станом на останній день звітного періоду або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду.
Отже, достовірні відомості для цілей кваліфікації за ст. 366-2 ч.1 КК України в даному випадку мають встановлюватися відповідно до ринкової вартості нерухомого майна станом на останній день звітного періоду, а в даній справі це станом на 31.12.2023 року.   
Виходячи з наведених міркувань, для кваліфікації діяння обвинуваченої ОСОБА_6 за ст. 366-2 ч.1 КК України сторона обвинувачення повинна довести що ринкова вартість незадекларованих об`єктів нерухомості, яка визначається станом на 31.12.2023 року в сукупності з незадекларованим доходом у вигляді заробітної плати члена сім`ї декларанта за 2023 рік більш ніж у 750 разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 31.03.2024 року. 
Обвинуваченій ОСОБА_6 інкримінується, що вона, будучи суб`єктом декларування, дiючи умисно, з метою приховання дiйсної iнформацiї, в порушення вимог частини 1 статтi 46 Закону України «Про запобiгання корупцiї», внесла завiдомо недостовiрні відомості в окремi роздiли декларації, а саме, не вказала об`єкти нерухомості, які належать члену ciм`ї декларанта (чоловiку) ОСОБА_8 , зокрема, земельну дiлянку 2323081600:05:013:0002, загальною площею 108 382 м2, розташовану Запорізька область Мелітопольський район с/рада Новгородківська; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Також не вказала дохiд у вигляді заробiтної плати, отриманий членом сiм`ї декларанта (чоловiком) ОСОБА_8 , у розмiрi 269 134,00 грн. За позицією сторони обвинувачення недостовiрнi вiдомостi, якi вiдрiзняються вiд достовiрних складають 5 969 205,89 гривень. 
Вiдповiдно до статгi 1 Закону Украши «Про запобiгання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначенi у пунктi 1, пiдпунктах «а» i «в» пункту 2, пунктi 4 частини першої статтi 3 Закону України «Про запобігання корупції», iншi особи, якi зобов`язані подавати декларацію вiдповiдно до цього Закону. Згiдно пiдпункту «а» пункту 2 частини другої статтi 3 Закону України «Про запобiгання корупції», такими суб`єктами є бухгалтер.
Статтею 46 Закону України «Про запобiгання корупції» визначено перелiк вiдомостей, якi зазначаються у декларації. Вiдповiдно до п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупції» у декларації зазначаються вiдомостi про суб`єкта декларування та членiв його ciм`ї,
Вiдповiдно до п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобiгання корупції» у декларації зазначаються вiдомостi про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його ciм`ї на правi приватної ( власностi, включаючи спiльну власнiсть, або знаходяться у них в орендi чи на iншому правi користування, незалежно вiд форми укладення правочину, внаслiдок якого набуте таке право.
У вiдповiдностi до п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону Украiни «Про запобiгання корупцiї» у декларацiї зазначаються вiдомостi про отриманi доходи суб`єкта декларування або членiв його ciм'i, у тому числi доходи у виглядi заробiтної плати ( грошового забезпечення ), отриманi як за основним мiсцем роботи, так i за сумiсництвом, гонорари, дивiденди, проценти, роялтi, страховi виплати, алiменти, благодiйна допомога, пенсія, доходи вiд вiдчуження цiнних паперiв та корпоративних прав, подарунки, а також соцiальнi виплати та субсидiї у разi виплати їx у грошовiй форміта iншi доходи. Такi вiдомостi включають данi про вид доходу, джерело доходу та його розмiр.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 працювала на посаді головного бухгалтера Державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України» та відповідно до пiдпункту «а» пункту 2 частини другої статтi 3 Закону України «Про запобiгання корупції» є суб`єктом декларування, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється учасниками. 
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_8 з 08.04.2009 року є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за №2651 та Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які є належними та допустимими доказами у справі.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_8 з 16.10.2015 року є власником земельної дiлянки з кадастровим номером 2323081600:05:013:0002, загальною площею 108 382 м2, розташованої Запорізька область Мелітопольський район с/рада Новгородківська, про що свідчать Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, які є належними та допустимим доказами у справі.
Також матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_8 працював на Державному пiдприємстві «Дослiдне господарство «Ставидлянське» iнституту сiльського господарства степу Нацiональної академії аграрних наук України» та мав дохід у вигляді заробітної плати у 2023 році, про що свідчить долучена роздруківка декларації ОСОБА_8 за 2023 рік та протокол огляду сайту НАЗК слідчим. 
Водночас, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 , подаючи 31.03.2024 року щорічну декларацію за 2023 рік, вказавши членом сім`ї свого чоловіка ОСОБА_8 , не внесла до декларації відомості про об`єкти нерухомості (земельної ділянки та квартири), власником яких є її чоловік та його дохід, отриманий у вигляді заробітної плати, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами.  
Суд не погоджується з доводами сторони захисту що обвинувачена не повинна була зазначати в декларації вказане нерухоме майно з огляду на те, що воно знаходиться на окупованій території та ОСОБА_8 позбавлений можливості володіти, розпоряджатися та користуватися цим майном, оскільки останній є власником об`єктів нерухомості що підтверджується матеріалами справи, а отже зазначене майно підлягало декларуванню обвинуваченою ОСОБА_6 . 
На підтвердження вартості незадекларованої земельної ділянки з кадастровим номером 2323081600:05:013:0002, загальною площею 108 382 м2, розташованої Запорізька область Мелітопольський район с/рада Новгородківська, стороною обвинувачення надано довідку про оціночну вартість, яка сформована Фондом державного майна України на запит прокурора 23.12.2025 року, відповідно до якої оціночна вартість земельної ділянки складає 4710439,27 грн.
На підтвердження вартості незадекларованої квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 52,2 кв.м. стороною обвинувачення надано довідку про оціночну вартість, яка сформована Фондом державного майна України на запит прокурора 23.12.2025 року, відповідно до якої оціночна вартість квартири складає 989632,62 грн.
Щодо позиції сторони захисту про визнання недопустимими доказами вищевказаних довідок то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми. В судовому засіданні не встановлено, що дані докази отримані з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини відповідно до критеріїв, встановлених у вказаній нормі.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. 
Під час оцінки доказів слід чітко розрізняти їхню належність (про що саме доказ) та допустимість (як саме він був зібраний). Належність оцінюється з точки зору здатності фактичних даних встановити обставини кримінального провадження.
Разом з тим, довідки, сформовані Фондом державного майна України не містять відомостей про ринкову вартість не задекларованих обвинуваченою об`єктів нерухомості станом на 23.12.2023 року, оскільки, зазначена в них ринкова вартість об`єктів визначена станом на 23.12.2025 року, тобто через два роки після кінцевої дати звітного періоду, що охоплюється декларацією, поданою обвинуваченою (31.12.2023). Також довідки не містять і ринкової вартості майна на день подання декларації ОСОБА_6 , тобто 31.03.2024.
Таким чином, для кваліфікації діяння обвинуваченої за ст. 366-2 ч.1 КК України стороною обвинувачення неправомірно використана ринкова вартість об`єктів нерухомості станом на 23.12.2025 року. Суд не погоджується з такою позицією обвинувачення, оскільки для встановлення різниці між достовірними і недостовірними відомостями в декларації, розмір достовірних відомостей повинен відповідати ринковій вартості незадекларованих об`єктів нерухомості, яка визначається станом на останній день звітного періоду, тобто на 31.12.2023. 
Матеріали справи не містять належних та достовірних доказів ринкової вартості об`єктів нерухомості станом на 31.12.2023 року, які незадекларовані обвинуваченою ОСОБА_6 . 
Також стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження того, що дохід у вигляді заробiтної плати, отриманий членом сiм`ї декларанта (чоловiком) ОСОБА_8 вiд Державного пiдприємства «Дослiдне господарство «Ставидлянське» iнституту сiльського господарства степу Нацiональної академії аграрних наук України» за 2023 рік складає саме 269 134,00 грн. 
Водночас, судом досліджено обгрунтований висновок НАЗК складений 07.07.2025 за результатами повної перевірки щорічної декларації ОСОБА_6 за 2023 рік. Із змісту висновку вбачається, що ринкова вартість незадекларованої ОСОБА_6 квартири станом на 31.12.2023 рік складає 800000,00 грн., вартість земельної ділянки складає 266119,00 грн., що суттєво протирічить вартості цих об`єктів за довідками Фонду державного майна України від 23.12.2025 року.
За висновком НАЗК розмір доходу у вигляді заробiтної плати, отриманий членом сiм`ї декларанта (чоловiком) ОСОБА_8 та не відображений обвинуваченою у декларації складає 269 134,00 грн. що відповідає незадекларованій сумі за обвинувальним актом. Водночас, з долученої до справи та дослідженої судом роздруківки декларації, поданої ОСОБА_8 за 2023 рік, вбачається, що останній вказав отриманий ним дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 223500,00 грн. Розбіжність між відомостями заробітної плати члена сім`ї декларанта, відображена у вищевказаних документах складає 45634,00 грн. Отже, стороною обвинувачення не надано належних та достовірних доказів про дійсний розмір отриманого доходу ОСОБА_8 за 2023 рік. (довідки ДПС, довідки з місця роботи, тощо). 
Щодо обгрунтованого висновку НАЗК від 07.07.2025 року то суд не може врахувати його як доказ в розумінні ст. 84 КПК України, оскільки він не є процесуальним джерелом доказів в частині підтвердження вартості незадекларованих об`єктів нерухомості, а також відповідного розміру отриманого доходу у вигляді заробітної плати ОСОБА_8 . 
Крім того, відображені у висновку НАЗК ринкова вартість незадекларованих об`єктів нерухомості та розмір незадекларованого доходу члена сім`ї декларанта (чоловіка) ОСОБА_8 в сукупності складають 1335253,00 грн ( 800000,00 грн (вартість квартири) + 266119,00 грн (вартість земельної ділянки) + 269134,00 грн (дохід члена сім`ї) що не є кримінально караним діянням за ст. 366-2 ч. 1 КК України ні в редакції статті станом на 31.03.2023 року, а ні після набрання чинності Законом № 4496-IX від 17.06.2025.
Підсумовуючи вищенаведене суд констатує, що стороною обвинувачення не доведено що обвинувачена внесла до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або мiсцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобiгання корупції» за 2023 рiк недостовірні відомості що відрізняються від достовірних на загальну суму 5 969 205,89 гривнi (відповідно до обвинувального акту), що перевищує розмiр 750 прожиткових мiнiмумiв для працездатних осiб, встановлених на дату подання декларації 31.03.2024 року. Крім того, прокурором також не доведено що мінімальна межа різниці відомостей, що відрізняються від достовірних, складає 2271000 грн.(750х3028). До того ж прокурором не доведено що недостовірні відомості відрізняються від достовірних та перевищують 500 прожиткових мінімумів, тобто в редакції закону, що діяв на момент подання обвинуваченою ОСОБА_6 декларації (31.03.2024)
Отже, суд констатує відсутність усіх кваліфікуючих ознак об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст. 366-2 КК України. 
Щодо доводів сторони захисту у судових дебатах про порушення правил підсудності, то вказане питання відноситься до стадії підготовчого судового засідання, клопотань про направлення справи до апеляційної інстанції про вирішення питання підсудності даної справи стороною захисту не заявлялися. 
У диспозиції ст. 366-2 КК України, у редакції, яка є предметом судового розгляду, законодавець вказав на форму вини - умисел. У даному випадку йдеться саме про прямий умисел, адже суб`єкт декларування чітко усвідомлює, що повинен внести достовірні відомості до декларації, однак свідомо цього не робить.
Тобто, з суб`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується лише прямим умислом. При цьому умисел є однією із форм вираження вини, як обов`язкової ознаки будь-якого складу злочину, яка підлягає доказуванню як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду, шляхом аналізу всіх зібраних у кримінальному провадженні доказів, адже кримінальна відповідальність особи можлива лише за умови доведення у встановленому законом порядку вини особи у вчиненому злочині, обов`язок по доказуванню якого, відповідно до ч.1 ст.92 КПК України покладається на сторону обвинувачення.
Умисне внесення суб`єктом декларування недостовірних відомостей до декларації означає, що особа, маючи змогу виконати покладений на неї обов`язок, умисно цього не робить. Склад цього злочину матиме місце у випадку, коли особа відкрито відмовляється виконати вимогу закону, тобто усвідомлює той факт, що не виконує обов`язки, покладені Законом України «Про запобігання корупції» шляхом свідомого приховування чи перекручування тієї чи іншої інформації.
З фактичних об`єктивних обставин справи вбачається, що ОСОБА_6 під час заповнення декларації, як суб`єкт декларування, ознайомилась із методичними настановами щодо заповнення декларації, а отже, вказане свідчить, що ОСОБА_6 була обізнана із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів щорічної декларації за 2023 рік.
Працюючи на посаді головного бухгалтера, ОСОБА_6 мала достеменну освідомленість про норми положень Закону України «Про запобігання корупції» в частині декларування. Суд критично оцінює покази обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що її чоловік не надав відомості про нерухоме майно, яке йому належить на праві власності та відомості про розмір його заробітної плати. Обвинуваченій було достеменно відомо про наявність такого майна, оскільки стороною захисту безпосередньо надавалися до матеріалів справи документи на підтвердження права власності ОСОБА_8 на земельну ділянку та квартиру. Крім того, обвинувачена тривалий час перебуває в шлюбі із своїм чоловіком, а також зареєстрована в квартирі, яка нею не була задекларована. ОСОБА_6 мала можливість звернутись до публічних роз`яснень НАЗК, а також отримати довідку про майно свого чоловіка та розмір заробітної плати через інформаційну систему НАЗК при заповненні декларації. Технічні можливості заповнення декларації на сайті НАЗК передбачають формування довідки про наявність майна та заробітної плати як у суб`єкта декларування так і в членів його сім`ї, а в разі не підтвердження членом сім`ї декларанта дозволу на отримання таких відомостей, декларант не позбавлений можливості використати позначку «Член сім`ї не надав інформацію» до відповідних розділів та полях декларації, якщо ця інформація їй не відома. Однак, обвинуваченою ОСОБА_6 у розділі декларації «Об`єкти нерухомості» вказано про відсутність об`єктів декларування у цьому розділі, а також відсутня інформація про заробітну плату члена сім`ї (чоловіка) у розділі 12 декларації без позначок «Член сім`ї не надав інформацію», про що свідчить долучена до справи копія декларації.
Враховуючи викладене, суд констатує про умисне внесення ОСОБА_6 недостовірних відомостей до декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Мотиви та мета такого внесення знаходяться за межами предмета доказування, так як не є обов`язковою ознакою складу даного кримінального правопорушення. Наявність або відсутність мотиву та мети вчинення такого злочину можуть прийматись до уваги у сукупності з іншими обставинами, які мають значення у конкретних кримінальних провадженнях, проте, в даному випадку вони фактично не доведені прокурором та не встановлені у судовому розгляді.

V. Висновок суду за наслідками судового розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.
Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення не довела наявність у діянні ОСОБА_6 усіх обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України.
Згідно з п.3 ч.1 ст.373 КПК України у разі недоведення наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення ухвалюється виправдувальний вирок.
Таким чином, суд визнає обвинувачену ОСОБА_6 невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та ухвалює виправдувальний вирок.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено. Процесуальні витрати по справі відсутні. 
Керуючись ст.ст.368,373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати невинуватою ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України і виправдати. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вручити обвинуваченій та прокурору копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1