ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/7011/26
провадження № 3/753/2350/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді керівника проектів компанії «Стар», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (протокол серії ВАД №883509), - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 05.03.2026 року близько 17 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_3 , ухилився від виконання обов`язків батьків, передбачених ст. 150 СКУ, щодо виховання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуваючи в приміщенні ліцею «Едюкейтер», вдаривши ногою в пах, завдала фізичного болю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.
До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 184 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 184 КУпАП не належить до цих випадків.
Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.
При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.
Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.
Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 ; повідомлення директора з виховної роботи Приватної організації «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ліцей «Едюкейтер» до Сектору ювенальної превенції Дарницького УП ГУ НП у м. Києві про можливий випадок булінгу №01-52/66 від 06.03.2026 року; пояснення потерпілого - ОСОБА_3 ; заяви матері потерпілого - ОСОБА_4 ; пояснення та свідчення ОСОБА_2 ; свідчення інших учасників події - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; доповідної записки куратора 5.1. класу - ОСОБА_7 ; доповідної записки куратора 5.2. класу - ОСОБА_8 ; доповідних записок старшого куратора та психолога - ОСОБА_9 ; протоколу №1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) приватного ліцею «Едюкейтер» від 09.03.2026 року. 
Так, з пояснення потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що з вересня 2025 року з боку однокласника ОСОБА_10 відносно нього почались образи, насмішки та провокації, а також заклики інших однокласників його булити. 05.03.2026 року між хлопцями виник конфлікт, під час якого однокласники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 оточили ОСОБА_3 , почали обзивати та бити ногами по його ногам. Згодом, ОСОБА_13 ногою вдарила ОСОБА_3 в пах, внаслідок чого він відчув сильний біль, впав та почав кричати, що привернуло увагу викладача. 
Відповідно до заяви матері потерпілого - ОСОБА_4 , образи, приниження її сина з боку однокласників ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мають системний характер, загрожують фізичному та завдають шкоди психічному стану ОСОБА_3 . 
Згідно зі свідченнями ОСОБА_2 , 05.03.2026 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_3 стався конфлікт, під час якого ОСОБА_11 декілька разів обзивав ОСОБА_15 , на що останній просив зупинитися, а згодом вдарив ОСОБА_16 . Після чого, ОСОБА_13 вдарила ногою в пах ОСОБА_15 , на що він її також вдарив ногою у відповідь, після чого ОСОБА_13 повторно вдарила ОСОБА_15 , але вважає, що слабо вдарила, з її слів, могла набагато сильніше. У своїх свідченнях ОСОБА_13 зазначила, що ОСОБА_3 постійно «лізе» до них та «дуже діє їм на нерви». 
Відповідно до свідчень інших учасників події - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , конфлікт розпочався з образ з боку ОСОБА_10 в сторону ОСОБА_15 , на що останній попросив припинити ображати його, після чого вдарив ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 заступилися за товариша, ОСОБА_10 , та почали штурхати ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_13 вдарила його ногою в пах.
Відповідно до доповідної записки куратора класу 5.1. - ОСОБА_7 , перебуваючи за стійкою адміністратора під час чергування, ОСОБА_18 почув гучний крик та плач дитини, через шум і голоси інших дітей спочатку було складно зрозуміти, що саме відбувається, проте за декілька секунд йому стало зрозуміло, що дитина плаче та перебуває в істериці, куратор вирушив до кабінету, звідки було чути плач. У кабінеті знаходився ОСОБА_3 , який стояв, тримаючись руками за зону паху, плакав та перебував у стані сильного емоційного потрясіння.
ОСОБА_9, куратор класу 5.2., у своїй доповідній записці зазначив, що збираючись додому, побачив, що у кабінеті самопідготовки класу 5.2, перебуває куратор класу 5.1., ОСОБА_19 підійшов до кабінету, щоб з`ясувати, що відбувається. На той момент у кабінеті перебували черговий ОСОБА_18 та учень ОСОБА_3 , пізніше до класу для з`ясування обставин ним були запрошені інші учасники події - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_20 . Було встановлено, що конфлікт виник на тлі словесних образ та обговорень ОСОБА_15 з боку однокласників, які підтвердили, що подібні розмови відбувалися не вперше, та що вони обговорюють ОСОБА_15 між собою у негативному ключі, останні фактично підтвердити наявність напружених стосунків, пояснючи це тим, що, на їхню думку, ОСОБА_3 «відрізняється від них» та «не вписується у їхню компанію». Зі слів ОСОБА_15 , накопичення образ призвело до того, що він емоційно зірвався та штовхнув ОСОБА_10 , після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали штовхати ОСОБА_15 , заступаючись за товариша, після чого ОСОБА_13 вдарила ОСОБА_15 ногою в пах. 
Крім того, згідно з доповідною запискою куратора класу 5.2, раніше, до ситуації, що склалася, від родини ОСОБА_15 та від самого учня надходили окремі звернення щодо його взаємин з деякими однокласниками. Зокрема, йшлося про образливі висловлювання та заклики інших однокласників з боку ОСОБА_10 цькувати ОСОБА_21 . 
З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 184, 283, 284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.
Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя