ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	Львів	Справа № 460/3272/25 пров. № А/857/25640/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року (ухвалене головуючим – суддею Недашківська К.М. у м. Рівне) у справі № 460/3272/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправними та скасувати: Рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08.2024 № UA 204020/2024/000053/1; Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2024/000599.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що з метою митного оформлення товарів декларант подав до митного органу МД разом документами, які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах неточностей та розбіжностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом винесені Рішення про коригування митної вартості товарів, якими митну вартість товарів визначено за другорядним резервним методом визначення митної вартості, та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вказує, що митний орган безпідставно поставив під сумнів увесь поданий пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи; митним органом не доведено обставин, які свідчили б про існування обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товарів за ціною договору; надані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували правильність числових значень митної вартості товарів; тому рішення митного органу є протиправними та підлягають скасуванню. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 адміністративний позов задоволено повністю. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку декларантом надані митному органу усі належні документи, які підтверджували числові значення складових митної вартості товару, а контролюючий орган не обґрунтував наявності у поданих документах розбіжностей чи неповноти відомостей, що зазначені у них. 
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» та Компанією «Euro Auctions (UK) Ltd», Roall Lane, Kellington укладений зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів б/н від 15.06.2024, яким врегульовано порядок купівлі товарів через аукціон компанії (далі – Контракт) (а.с. 17).
Компанією «Euro Auctions (UK) Ltd» проведений аукціон, на якому позивачем придбано Автонавантажувач телескопічний самохідний підвищеної прохідності JCB 550-80 WASTEMASTER, 1 штука, без вилкового захвату, без ковша, ідентифікаційний номер JCB5AWRFH02084014, вживаний, рік випуску 2012, в неробочому стані, призначений для виконання підйомно-транспортних робіт.
Зазначене підтверджується витягом з аукціону щодо лоту №3614 - навантажувач JCB 550-80 Wasemaster Turbo Powershift Telehandler ідентифікаційний номер Q908 KDY- JCB5AWRFH02084014 (а.с. 46). 
Відповідно до Проформи-інвойс від 03.08.2024 вартість автонавантажувача телескопічного самохідного підвищеної JCB 550-80 WASTEMASTER, 1 штука, без вилкового захвату, без ковша, ідентифікаційний номер JCB5AWRFH02084014 становить 9050,00 GBP (а.с. 26).
В Проформі-інвойс від 03.08.2024 міститься посилання на номер лота – 3614.
Загальна вартість Проформи-інвойс від 03.08.2024 становить 70662,50 GBP: лоти №№3108, 3174, 3177, 3614, 4386, 4795, 4816 (лот №3614 – 9050,00 GBP).
Нерезидентом сформований Комерційний інвойс №LL140685545 від 03.08.2024, який містить інформацію щодо вартості автонавантажувача телескопічного самохідного підвищеної прохідності JCB 550-80 WASTEMASTER, 1 штука, без вилкового захвату, без ковша, ідентифікаційний номер JCB5AWRFH02084014 - 9050,00 GBP (лот №3614) (а.с. 27). 
Вартість придбаного товару оплачена позивачем, що підтверджується банківським платіжним документом від 06.08.2024 на суму 70662,50 GBP. Призначення платежу: оплата за автонавантажувачі та генератор на підставі проформи від 03.08.2024. 
Транспортування товару здійснене на підставі Договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні, укладеного між позивачем та TOB «Марк-Транс Плюс» (а.с. 29), та Заявки на перевезення вантажу від 13.08.2024 (а.с. 33).
Товарно-транспортною накладною (CMR) №035880 підтверджується здійснення перевезення Автонавантажувача телескопічного самохідного підвищеної прохідності JCB 550-80 WASTEMASTER, 1 штука, ідентифікаційний номер JCB5AWRFH02084014 (а.с. 35).
Перевезення товару здійснювалося транспортними засобами з номерними знаками BC039300/BC5074XF.
Відправник – Компанія Euro Auctions (UK) Ltd (Roall Lane Kellington) (графа 1); Отримувач – ТOB “Партнерагро” (вул. Київська, 57В, с. Антопіль, Рівненська область, 35371) (графа 2); Місце завантаження товару - Roall Lane Kellington (графа 4).
Відповідно до рахунку на оплату №258 від 19.08.2024 транспортні послуги та завантаження по маршруту: Kellington, United Kingdom -Україна, с. Антопіль, відповідно до CMR №035880 становлять 197612,37 грн: Kellington, United Kingdom - п.п. Краковець - 166 270 грн 52 коп; п.п. Краковець - с. Антопіль - 29 341 грн 85 коп; послуга з навантаження вантажу за межами території України у міжнародному сполученні - 2000 грн 00 коп (а.с. 34).
З метою митного оформлення товару декларантом подано МД №24UA204020020617U3 (далі – МД №24UA204020020617U3): товар №1 «Автонавантажувач телескопічний самохідний, підвищеної прохідності «JCB 550-80 WASTEMASTER». Всього 1 шт. Без вилкового захвату. Без ковша. Ідентифікаційний №JCB5AWRFH02084014. Вживаний. Рік випуску 2012. В неробочому стані. Призначений для виконання підйомно-транспортних робіт. Оснащений дизельним двигуном. Максимальна висота підйому 8.1м. Максимальна вантажопідйомність 4999 кг» (а.с. 47).
Митну вартість товару визначено декларантом із застосуванням основного методу – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) – 9050,00 GBP (графа 22, графа 42).
Митну вартість товару заявлено в загальному розмірі 576619,61 грн (10775,16 GBP), з яких 484299,89 грн (9050,00 GBP) ціна товару; 90319,72 грн (1687,78 GBP) витрати на транспортування.
При проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що:
- у поданих до митного оформлення документах відсутнє документальне підтвердження про наявні пошкодження та технічний стан товару, де б вказувалося що товар дійсно в неробочому стані;
- у зовнішньоекономічному договорі №б/н від 15.06.2024 не зазначаються відомості щодо реквізитів покупця і продавця, а саме місцезнаходження та банківські реквізити;
- відповідно до п.4 договору б/н від 15.06.2024, рахунки-проформи надсилаються електронною поштою у кінці кожного аукціону та можуть бути змінені, проте до митного оформлення надано лише загальний рахунок проформу №б/н від 03.08.2024 без надання рахунку проформи на оцінюваний товар;
- продаж товару відповідно до зовнішньоекономічного договору №б/н від 15.06.2024 здійснюється на умовах аукціону, проте до митного оформлення не надано Витягу з аукціону для підтвердження;
-у проформі рахунку №б/н від 03.08.2024 та інвойсі №CI_14068545 від 03.08.2024 не зазначено реквізити договору, відповідно до якого складені дані документи; 
- до митного оформлення не надано заявку на автоперевезення вантажу №1308/1 від 13.08.2024, реквізити якої зазначені у рахунку № 258 від 19.08.2024, а також у п.2.2. договору №16/04/2023 від 16.04.2023 також передбачено наявність даної заявки.
Рівненською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2024/000053/1 від 21.08.2024 (далі – Рішення №UA204020/2024/000053/1), яким митну вартість товару визначено із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до статті 64 Митного кодексу України (а.с. 49).
Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використані митним органом для визначення митної вартості» Рішення №UA204020/2024/000053/1:
I. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 
декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею;
подані до митного оформлення документи містять неточності:
- у поданих до митного оформлення документах відсутнє документальне підтвердження про наявні пошкодження та технічний стан товару, де б вказувалося що товар дійсно в неробочому стані;
- у зовнішньоекономічному договорі №б/н від 15.06.2024 не зазначаються відомості щодо реквізитів покупця і продавця, а саме місцезнаходження та банківські реквізити;
- відповідно до п.4 договору б/н від 15.06.2024, рахунки-проформи надсилаються електронною поштою у кінці кожного аукціону та можуть бути змінені, проте до митного оформлення надано лише загальний рахунок проформу №б/н від 03.08.2024 без надання рахунку проформи на оцінюваний товар;
- продаж товару відповідно до зовнішньоекономічного договору №б/н від 15.06.2024 здійснюється на умовах аукціону, проте до митного оформлення не надано Витягу з аукціону для підтвердження;
- у проформі рахунку №б/н від 03.08.2024 та інвойсі №CI_14068545 від 03.08.2024 не зазначено реквізити договору, відповідно до якого складені дані документи; 
- до митного оформлення не надано заявку на автоперевезення вантажу №1308/1 від 13.08.2024, реквізити якої зазначені у рахунку № 258 від 19.08.2024, а також у п.2.2. договору №16/04/2023 від 16.04.2023 також передбачено наявність даної заявки.
II. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товару 1, митне оформлення якого здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлено декларантом - МД від 24.04.2024 №204130/2024/007043 - 24800 EUR.
III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) договір, який містить реквізити покупця та продавця, а саме місцезнаходження та банківські реквізити; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) відповідно до п.4 договору б/н від 15.06.2024 рахунок-проформу на оцінюваний товар; 4) витяг з аукціону; 5) висновок про вартість та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною установою; 6) заявку на автоперевезення.
Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 24.04.2024 №204130/2024/007043 - 24800 EUR. 
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 24800 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1131023, 84 грн (24800*45,6058 грн).
Митним органом сформована Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2024/000599 (далі – Картка відмови), в якій зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки, декларантом не подано жодних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р., а подані до митного оформлення документи містять неточності. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2024/000053/1 від 21.08.2024 (а.с. 51). 
Позивач, вважаючи протиправним спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до положень пунктів 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі – МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови, від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 27.03.2020 у справі №540/2605/18, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15.04.2021 у справі №804/14964/15, від 02.05.2024 у справі № 520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару.
Разом з цим, згідно матеріалів справи, відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.
Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митною декларацією, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.
Так, суд першої інстанції встановив та таке підтверджується матеріалами справи, що декларант надав митному органу (про що зазначено в Картці відмови): Контракт від 15.06.2024, Рахунок-проформу від 03.08.2024, Рахунок-фактуру (інвойс) від 03.08.2024, Автотранспортну накладну (CMR) від 14.08.2024 №035800, Декларацію про походження товару від 03.08.2024, банківський платіжний документ від 06.08.2024, Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 19.08.2024 №258, Договір про надання послуг митного брокера від 01.01.2024, Договір на перевезення від 16.04.2023, Витяг з бази даних виробника від 19.08.2024, Технічні характеристики від 19.08.2024, Митну декларацію країни відправлення від 14.08.2024.
В оскаржуваному Рішенні №UA204020/2024/000053/1 зазначено: «у поданих до митного оформлення документах відсутнє документальне підтвердження про наявні пошкодження та технічний стан товару, де б вказувалося що товар дійсно в неробочому стані».
Суд критично оцінює такі доводи митного органу та зазначає, що Компанією «Euro Auctions (UK) Ltd» був проведений аукціон, на якому придбано Автонавантажувач телескопічний самохідний підвищеної прохідності JCB 550-80 WASTEMASTER, 1 штука, без вилкового захвату, без ковша, ідентифікаційний номер JCB5AWRFH02084014, вживаний, рік випуску 2012, в неробочому стані, призначений для виконання підйомно-транспортних робіт. 
Зазначення «В неробочому стані» зазначене в графі 31 МД №24UA204020020617U3.
Експертом – оцінювачем оформлений Протокол огляду транспортного засобу від 20.08.2024, де зазначено, що під час огляду автомобіля виявлено пошкодження: КТЗ має складові, які потребують ремонту, сліди підтікання олив та пального, підвищена димність і шумність двигуна, порушення функціональних можливостей; КТЗ має дефекти, корозійні пошкодження складових частин кузова, кабіни, рами та робочого обладнання; наявні дрібні пошкодження скла вікон кабіни; наявні пошкодження пофарбування; наявні пошкодження оббивок салону; наявні пошкодження оббивок сидінь; наявна деформація; панель приладів – пошкоджено; радіатор охолодження – пошкоджено; сидіння – розрив; двигун – пошкоджено; гідравлічні системи – пошкоджено (а.с. 38). 
Отже, документально підтверджено факт наявності пошкоджень та опису технічного стану КТЗ, тому посилання митного органу є безпідставними. 
В оскаржуваному Рішенні №UA204020/2024/000053/1 зазначено: «у зовнішньоекономічному договорі №б/н від 15.06.2024 не зазначаються відомості щодо реквізитів покупця і продавця, а саме місцезнаходження та банківські реквізити».
Так, договірні правовідносини між Компанією «Euro Auctions (UK) Ltd» та ТОВ «Партнерагро» врегульовані договором №б/н від 15.06.2024, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.
Досліджуючи зміст договору №б/н від 15.06.2024, з`ясувано, що на печатці ТОВ «Партнерагро» наявний код ЄДРПОУ 38892443, за яким митний орган мав змогу перевірити дані щодо місцезнаходження юридичної особи. Місцезнаходження Компанії Euro Auctions (UK) Ltd наявне на печатці: Roal Lane, Kellington, Nr. Goole DN14 0NY GB335864281.
Суд зазначає, що зазначення в договорі (контракті) відомостей щодо реквізитів покупця та продавця, а саме місцезнаходження та банківські реквізити, є правом сторін, оскільки саме вони визначають зміст та умови укладеного договору.
Відомості щодо реквізитів покупця та продавця, а саме місцезнаходження та банківські реквізити, зазначені у Проформі-рахунку від 03.08.2024 та Комерційному інвойсі.
Відтак суд першої інстанції правильно зазначив, що наведена підстава не є розбіжністю в поданих документах та не могла бути підставою для коригування митної вартості товару.
В оскаржуваному Рішенні №UA204020/2024/000053/1 зазначено: «відповідно до п.4 договору б/н від 15.06.2024, рахунки-проформи надсилаються електронною поштою у кінці кожного аукціону та можуть бути змінені, проте до митного оформлення надано лише загальний рахунок проформу №б/н від 03.08.2024 без надання рахунку проформи на оцінюваний товар».
Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів, суд зазначає, що ТОВ «Партнерагро» до митного оформлення надано загальний Рахунок проформу №б/н від 03.08.2024, в якому визначено перелік одиниць придбаного на аукціоні товару, зокрема щодо лоту 3614 - навантажувач JCB 550-80 Wasermaster Turbo Powershift Telehandler ідентифікаційний номер Q908 KDY - JCB5AWRFH02084014, за ціною 9050,00 GBP.
У даному випадку сформовано загальний Рахунок проформу №б/н від 03.08.2024 для 7 (семи) придбаних ТОВ «Партнерагро» лотів, що не впливає на ціну кожного лоту та не є розбіжністю в документах, яка впливає на митну вартість.
Загальна вартість придбаних ТОВ «Партнерагро» на аукціоні транспортних засобів становить 70662,50 GBP. Також, перелік придбаних ТОВ «Партнерагро» на аукціону транспортних засобів зазначений в Інвойсі №СІ_14068545 від 03.08.2024 на суму 70662,50 GBP.
В оскаржуваному Рішенні №UA204020/2024/000053/1 зазначено: «продаж товару відповідно до зовнішньоекономічного договору №б/н від 15.06.2024 здійснюється на умовах аукціону, проте до митного оформлення не надано витягу з аукціону для підтвердження».
Щодо таких доводів митного органу суд зазначає, що на виконання вимог митного органу декларантом надано витяги з аукціону щодо лоту 3614 - навантажувач JCB 550-80 Wasemaster Turbo Powershift Telehandler ідентифікаційний номер Q908 KDY - JCB5AWRFH02084014.
Такий документ, як витяг з аукціону, не є документом, надання якого є обов`язковим в силу приписів частини другої статті 53 МК України. 
В оскаржуваному Рішенні №UA204020/2024/000053/1 зазначено: «у проформі рахунку №б/н від 03.08.2024 та інвойсі №CI_14068545 від 03.08.2024 не зазначено реквізити договору, відповідно до якого складені дані документи».
Суд відхиляє такі доводи митного органу, як підставу для коригування митної вартості товарів, та зазначає, що Рахунок-фактура (інвойс) - у міжнародній комерційній практиці документ, який надається продавцем покупцю і містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони постачаються покупцю, формальні особливості товару (колір, вагу та ін.), умови поставки та відомості про відправника та отримувача. 
При цьому, форма вказаного документу не затверджена ані міжнародним законодавством, ані законодавством України. 
Так, Компанією Euro Auctions (UK) Ltd був проведений аукціон, на якому ТОВ «партнерагро» придбано навантажувач JCB 550-80 Wasemaster Turbo Powershift Telehandler ідентифікаційний номер Q908 KDY - JCB5AWRFH02084014 – лот 3614. 
За змістом Проформи інвойс від 03.08.2024 вартість навантажувача JCB 550-80 Wasemaster Turbo Powershift Telehandler ідентифікаційний номер Q908 KDY - JCB5AWRFH02084014 становить 9050,00 GBP (лот 3614), а загальна вартість проформи інвойс від 03.08.2024 становить 70 662,50 GBP.
Вартість придбаного товару оплачена позивачем, що підтверджується банківським платіжним документом від 06.08.2024 на суму 70 662,50 GBP. Призначення платежу: оплата за автонавантажувачі та генератори на підставі проформи від 03.08.2024.
Нерезидентом сформований Комерційний інвойс №LL140685545 від 03.08.2024, який містить інформацію щодо вартості автонавантажувача телескопічного самохідного підвищеної прохідності JCB 550-80 WASTEMASTER, 1 штука, без вилкового захвату, без ковша, ідентифікаційний номер JCB5AWRFH02084014 - 9050,00 GBP (лот №3614). 
Отже, зі змісту поданих до митного оформлення документів чітко вбачається, що такі документи є взаємопов`язаними та підтверджують поставку зазначених в них транспортних засобів та їх вартість. 
Суд першої інстанції правильно виснував, що подані до митного оформлення Проформа інвойс від 03.08.2024 та Комерційний інвойс №СІ_14068545 від 03.08.2024 містять вичерпні відомості про транспортні засоби, а саме інформацію щодо продавця та покупця, ціну транспортних засобів, модель та номер шасі транспортних засобів, за якими їх можна ідентифікувати.
При цьому, митним органом не зазначено, як зазначені обставина унеможливлює ідентифікувати імпортований товар із супровідними документами та визначити його митну вартість за ціною договору, оскільки така обставина сама по собі не є ані розбіжністю в документах, ані недостатністю документів, поданих до митного оформлення, як це визначено статтею 53 МК України.
В оскаржуваному Рішенні №UA204020/2024/000053/1 зазначено: «до митного оформлення не надано заявку на автоперевезення вантажу №1308/1 від 13.08.2024, реквізити якої зазначені у рахунку № 258 від 19.08.2024, а також у п.2.2. договору №16/04/2023 від 16.04.2023 також передбачено наявність даної заявки».
Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів суд зазначає, що ненадання до митного оформлення заявки №1308/1 від 13.08.2024 не свідчить та не може свідчити про ненадання декларантом документів, які підтверджують митну вартість товару, та визначені частиною другою статті 53 МК України. 
При цьому, відсутність такої заявки жодним чином не впливає на питання визначення митної вартості товару.
Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19.
Натомість у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дати митних декларацій, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, без порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в АСАУР, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). АСАУР не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
А тому, під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товару подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.

Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання товару, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють його вартість, відповідачем не доведено.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Звідси, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена в судовому порядку, а тому спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованим та безпідставним, що має наслідком визнання їх протиправними та скасування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі № 460/3272/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула