Справа №295/14134/25
Категорія 156
3/295/270/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чорній Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
29.09.2025 о 02 годині 28 хвилині в м. Житомирі по вул. Грушевського, 98 А, водій ОСОБА_1 керував т/з марки ВАЗ, р/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Присутня в судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_1 – адвокат Клочкова А.О. не заперечувала щодо розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , повідомила, що її підзахисний вину не визнає, провадження у справі просила закрити з підстав, викладених у клопотанні.
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, відеозаписи, суд дійшов такого висновку.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №467985 від 29.09.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом поліцейського, відеозаписами.
Незважаючи на те, що на відеозаписі рух т/з марки ВАЗ, р/н НОМЕР_1 , та керування ним  ОСОБА_1 безпосередньо не зафіксовано, твердження захисника про те, що  ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, спростовується наступним: на відеозаписі патрульних поліцейських рух т/з під керуванням ОСОБА_1 чітко не зафіксовано, проте в момент наближення та зупинки авто поліцейських за т/з ВАЗ, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відходить саме від водійських дверей. Протягом усього відеозапису ОСОБА_1 жодного разу не заперечивфакту керування т/з. Крім того,  ОСОБА_1 повідомляв поліцейським «бачив, що ви йдете на розворот, тому і став» (фактичний час на відео – 02:29), а також просив поліцейських «десь поставити машину» (фактичний час на відео – 02:36), на питання поліцейського «звідки їдете та чому в комендантську годину», відповів, що сьогодні (29.09.2025) так вийшло, форс-мажор, завозив знайому (час на відео – 02:38).
Пунктом 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» встановлено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
У момент спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився (фактичний час на відео – 02:35). При цьому слід зазначити, що ознаки алкогольного сп`яніння можуть не в повній мірі відображатись на відеозаписі у порівнянні з безпосереднім сприйняттям, до того ж, одна з основних ознак - запах алкоголю з порожнини рота - взагалі не може бути досліджена та оцінена на підставі відеозапису. 
Також суд звертає увагу на те, що навіть у випадку помилкового сприйняття поліцейським можливого перебування особи в стані алкогольного сп`яніння та наявності відповідних ознак – вказана обставина не звільняє водія від обов`язку пройти відповідний огляд, який в остаточному результаті підтвердить або спростує підозру працівника поліції. 
Заперечення ОСОБА_1 факту вживання алкогольних напоїв не звільняє його від відповідальності як водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Працівниками поліції також повідомлено ОСОБА_1 про відповідальність у разі відмови від проходження огляду (час на відео 02:36) та про складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, на що останній не заперечував (час на відео 02:36). 
Суд погоджується із твердженням захисника, що рапорт належить до внутрішніх документів поліцейських, однак у даному випадку він узгоджується з обставинами справи та іншими доказами по справі.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими доказами. 
Протокол про адміністративне правопорушення не визнається доказом у справі у разі не підтвердження обставин, викладених у ньому, іншими доказами, а тому твердження захисника щодо протоколу про адміністративне правопорушення, який не може визнаватись доказом, суд не бере до уваги.
Про подальшу заборону керувати т/з ОСОБА_1 було повідомлено поліцейським, що зафіксовано на відеозаписі (фактичний час на відео 02:57).
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, доведена повністю.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення та особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення. 
Обставин, які пом`якшують, та обставин, які обтяжують відповідальність, не встановлено.
Вирішуючи клопотання захисника щодо не призначення ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене у санкції ч.1 ст.130 КУпАП, як обов`язкове, суд дійшов висновку, що останнє задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, не розкаявся у вчиненому, достатніх аргументів та доказів, які б давали підстави не призначати обов`язкове додаткове стягнення не навів, обставин, які пом`якшують відповідальність, судом не встановлено, а тому відсутні підстави не застосовувати до ОСОБА_1 обов`язкове додаткове стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
З урахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення відповідно до абсолютно-визначеної санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача:37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача:UA368999980313060149000006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу. 
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя Роман ЧОРНІЙ