Дата документу 30.06.2026 Справа № 337/1205/26

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №337/1205/26   Головуючий у 1-й інстанції: Ширіна С.А. 
Провадження № 22-ц/807/1472/26   Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
Провадження № 22-ц/807/1472/26-2

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
30 червня 2026 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:     	Подліянової Г.С., Кухаря С.В., Полякова О.З.,  	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року, ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 травня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №207. Від даного шлюбу спільних дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, з 27 червня 2025 року сторони проживають окремо, через що шлюбні відносини між ними припинені. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливим. Спір з приводу розподілу спільного майна відсутній.
На підставі викладеного позивач просила суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 травня 2008 року зареєстрований в законному порядку 17 травня 2008 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції у м. Запоріжжя за актовим записом №207. Після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_1 . Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. 
Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 17 травня 2008 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №207. Після реєстрації шлюбу залишено ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_1 ». 
01 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року у справі №337/1205/26.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2026 року відмовлено у прийняті заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року у справі №337/1205/26. Роз`яснено заявнику право на оскарження заочного рішення в загальному апеляційному порядку. 

Не погоджуючись з рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року, ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2026 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2026 року, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року скасувати, закрити провадження по справі №337/1205/26 у зв`язку зі смертю відповідача, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництво. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що після ухвалення судового рішення позивачу стало відомо, що відповідач помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в день ухвалення заочного рішення. Таким чином, на момент розгляду справи та ухвалення рішення суд першої інстанції не був повідомлений про смерть ОСОБА_2 , у в`язку з чим зазначені обставини не були враховані судом. Звертає увагу, що враховуючи вищенаведене суд першої інстанції не мав ухвалювати рішення щодо розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, а повинен був своєю ухвалою закрити провадження у справі, згідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 

Щодо оскарження ухвали про відмову у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення суду, вважає її такою, що не усуває допущеного порушення норм матеріального та процесуального права. 

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи про розірвання шлюбу.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2026 року це 99 840 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328,00 грн (3328,00 грн Х 30 = 99 840 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Встановлено, що предметом позову в цій справі є розірвання шлюбу.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення в оскаржуваній частині зазначеним вимогам відповідає.
Рішення суду мотивоване тим, що сторони разом не проживають з 27 червня 2025 року, сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. 
Відмовляючи у прийняті заяви позивачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. 

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що між  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 17 травня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, дата видачі 17 травня 2008 року, актовий запис №207(а.с. 6).

26 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг від 27 лютого 2026 року за № 06.4-06/02/6802 вбачається, що місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 22 травня 2003 року по теперішній час (а.с. 12).

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2026 року було відкрито провадження у даній справі, справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 березня 2026 року на 13.00 годину (а.с. 13).

Копію ухвали про відкриття провадження у даній справі було направлено судом на адресу місця реєстрації ОСОБА_2 - 04 березня 2026 року (а.с. 14).

В судове засідання, яке було призначено на 25 березня 2026 року сторони не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 21 квітня 2026 року на 11 годину 30 хвилин, про що свідчить протокол судового засідання (а.с. 16).

Відповідно до довідки відповідального працівника Хортицького районного суду м. Запоріжжя вбачається, що судова повістка повідомлення про судове засідання на 21 квітня 2026 року по даній справі , яке сформовано 25 березня 2026 року було відправлено одержувачу ОСОБА_2 на номер телефону НОМЕР_2 та доставлено 25 березня 2026 року - 16:57:03 у додаток «Viber» (а.с. 18).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 21 квітня 2026 року вбачається, що остання просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 19).

В заочному рішенні Хортийького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року у справі № 337/1205/26 зазначено, що позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно належним чином (а.с. 22).

Оскаржуване рішення було ухвалено судом у відсутності сторін.

В той же час, як вбачається з долученого до апеляційної скарги копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 23 квітня 2026 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років, місце смерті Україна Запорізька область, місто Запоріжжя, район Хортицький, про що складено 23 квітня 2026 року актовий запис №1584 (а.с.27).

Отже, відповідач у справі ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в день ухвалення судового рішення. 

За положеннями п.7 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Правовідносини пов`язані з розірванням шлюбу не допускають правонаступництва, оскільки нерозривно пов`язані з особою сторони у справі.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 709/3035/15-ц, провадження № 61-32541св18, а також від 17 лютого 2020 року у справі № 2/2218/2378/11-ц, провадження № 61-10618св18.

При вирішенні питання, чи є підстави для закриття провадження у справі з підстав, визначених п.7 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд виходить з наступного.

Згідно ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

У ст.25 ЦК України визначено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, норми цивільного законодавства пов`язують час втрати цивільної правоздатності з моментом смерті. Тому смерть сторони процесу в день ухвалення судового рішення не може вважатися безумовною обставиною, яка свідчить про припинення цивільної правоздатності фізичної особи, оскільки момент смерті особи може бути пізніше часу проголошення судового рішення, що виключає закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишення позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.377 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

В даному випадку апелянтом не надано доказів, що час смерті ОСОБА_2 передував часу ухвалення судового рішення, а також нею не оскаржується судове рішення щодо його законності та обгрунтованості з інших підстав, ніж підстава для закриття провадження у справі. В позовній заяві про розірвання шлюбу ОСОБА_1 зазначала, що шлюбні відносини між стронами припинені з 27 червня 2025 року, сторони з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, їх нічого не пов`язує.

Тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року.

При цьому, суд враховує також зміст ст.104 СК України.

Так, відповідно до ч.1, 2 цієї статті шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. Також шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В той же час, ч.3 ст.104 СК України визначено, якщо один із подружжя помер до набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, вважається, що шлюб припинився внаслідок його смерті.

З урахуванням наведеного, наявність рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року про розірвання шлюбу, яке не набрало чинності до моменту смерті відповідача, не змінює підстави припинення шлюбу між подружжям, а саме припинення внаслідок смерті одного з них.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.
Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року апеляційний суд не вбачає, оскільки воно ухвалено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Щодо оскарження ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2026 року про відмову у прийнятті заяви позивачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.

21 квітня 2026 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення за результатами розгляду позовної зави ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Дане рішення було ухвалено при заочному розгляді відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України (а.с.22-23).

01 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду (а.с.26).

04 травня 2026 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя постановлена ухвала про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 21 квітня 2026 року (а.с.29).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 

Відповідно до ч. 2 ст. 288 ЦПК України, позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Отже, вимогами ЦПК України передбачено оскарження заочного рішення суду позивачем в загальному порядку. 

Тобто персоніфікованим суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Оскільки заявник ОСОБА_1 є позивачем по справі, то вона має право оскаржувати заочне рішення суду в загальному порядку.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушення процесуального порядку оскарження заочного рішення суду є необгрунтованими, оскільки позивач має право оскаржити заочне рішення суд першої інстанції в загальному порядку, встановленими нормами ЦПК України, а відповідно до положень ст. 284 ЦПК така заява може бути подана лише відповідачем.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті заяви позивачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року у справі №337/1205/26, тому ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367,368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2026 року - залишити без змін.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2026 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 30 червня 2026 року.

Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Кухар С.В. 	Поляков О.З.