ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/4937/22 (904/731/26)	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю. 
за участю секретаря судового засідання Дяченко А.С.

та представників:
від позивача: не з`явився;   
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" (52350, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Кудашівка, вулиця Виконкомівська, будинок 23; ідентифікаційний код 32075323) в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича (18031, місто Черкаси, вулиця Хрещатик, 195, офіс 219; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" (49045, місто Дніпро, провулок Біологічний, будинок 2 А, приміщення 15; ідентифікаційний код 39220508)
за участі третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 43; ідентифікаційний код 34863309) 
про стягнення заборгованості в розмір 140 831,60 грн 
в межах справи №904/4937/22
за заявою Фізичної особи-підприємця Ребеко Світлани Юріївни (м. Дніпро) 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" (52350, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Кудашівка, вулиця Виконкомівська, будинок 23; ідентифікаційний код 32075323)
про визнання банкрутом

РУХ СПРАВИ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 19.02.2026 через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" про стягнення заборгованості в розмірі 140 831,60 грн. 
Позовна заява подана в межах справи №904/4937/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда", провадження у справі перебуває на стадії ліквідації, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Плесюк Олексій Степанович.
Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2026 справу №904/4937/22 (904/731/26) передано на розгляд судді Первушину Ю.Ю.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2026 прийнято позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" Плесюка Олексія Степановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" про стягнення заборгованості в розмірі 140831,60 грн до розгляду та відкрито провадження щодо її розгляду у межах справи №904/4937/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда". Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Також залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
До Господарського суду Дніпропетровської 20.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив (вх. суду №13077/26 від 20.03.2026) на позовну заяву.
До Господарського суду Дніпропетровської 26.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника третьої особи надійшли письмові пояснення (вх. суду №14074/26 від 26.03.2026) на відзив відповідача.
До Господарського суду Дніпропетровської 27.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення (вх. суду №14353/26 та №14354 від 27.03.2026) на пояснення третьої особи.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 призначено розгляд справи №904/4937/22(904/731/26) по суті у судовому засіданні з викликом сторін на 12.05.2026 о 15:30 год.
До Господарського суду Дніпропетровської 30.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. суду №20834/26 від 30.04.2026), за змістом яких просить суд долучити до матеріалів справи докази згідно додатку.
До Господарського суду Дніпропетровської 04.05.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення (вх. суду №21327/26 від 04.05.2026) на пояснення позивача та клопотання про долучення електронного доказу.
До Господарського суду Дніпропетровської 12.05.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява (вх. суду №23004/26 від 12.05.2026) про розгляд справи без її участі.
До Господарського суду Дніпропетровської 12.05.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання (вх. суду №23073/26 від 12.05.2026) про розгляд справи без його участі.
У судове засідання 12.05.2026 в режимі відеоконференції з`явився повноважний представник третьої особи. Повноважні представники позивача та відповідача у вказане судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 відкладено судове засідання у справі на 15.06.2026 о 14:30 год., визнавши обов`язковою явку позивача та відповідача у призначене судове засідання. 
До Господарського суду Дніпропетровської 15.06.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення (вх. суду №29237/26 від 15.06.2026) по справі.
До Господарського суду Дніпропетровської 15.06.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника третьої особи надійшли заперечення (вх. суду №29239/26 від 15.06.2026) на пояснення відповідача.
До Господарського суду Дніпропетровської 15.06.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення (вх. суду №29237/26 від 15.06.2026) щодо заперечень третьої особи на пояснення відповідача.
До Господарського суду Дніпропетровської 15.06.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання (вх. суду №29347/26 від 15.06.2026) про розгляд справи без його участі.
У судове засідання 15.06.2026 з`явилися повноважні представники відповідача та третьої особи (в режимі відеоконференції). Повноважний представник позивача у вказане судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином.
У судовому засіданні 15.06.2026 господарським судом протокольно оголошено про перехід до стадії ухвалення та проголошення судового рішення. Повідомлено учасників справи про те, що ухвалення та проголошення судового рішення у справі №904/4937/22 (904/731/26 призначено на 25.06.2026 о 14:00 год.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 25.06.2026 судом оголошено рішення по суті спору. 

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Ліквідатор зазначає, що у межах ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" ним встановлено факт перерахування боржником на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" грошових коштів у загальній сумі 140 831,60 грн, а саме: 100 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №2162 від 04.01.2019 та 40 831,60 грн згідно з платіжною інструкцією №2181 від 24.01.2019.
Позивач вважає, що вказані кошти були перераховані відповідачу без достатньої правової підстави, оскільки матеріали справи не містять належних доказів існування між сторонами зобов`язання, на виконання якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Правда" мало обов`язок повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" спірну суму коштів.
На думку позивача, відповідачем не надано договору, який би визначав підстави, умови та порядок здійснення спірних платежів; не надано рахунків, листів, актів приймання-передачі, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних або інших первинних документів, які б підтверджували наявність саме у позивача обов`язку повернути відповідачу 140 831,60 грн.
Позивач звертає увагу, що саме по собі посилання у призначенні платежів на повернення помилково перерахованих коштів за ріпак згідно листа №1 від 04.01.2018 не підтверджує існування правової підстави для набуття відповідачем коштів, оскільки відповідний лист до матеріалів справи не надано, його зміст судом не встановлено, а обставини попереднього помилкового перерахування коштів відповідачем належними доказами не підтверджено.
З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача 140 831,60 грн як безпідставно набуті грошові кошти на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач проти задоволення позову заперечує та вважає позовні вимоги необґрунтованими і недоведеними.
Відповідач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Правда" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" існували господарські взаємовідносини щодо ріпаку врожаю 2015 року, у межах яких сторони здійснювали поставки, оплати та взаєморозрахунки. На підтвердження цього відповідач посилається на платіжні інструкції від 14.08.2015 на суму 490 000,00 грн та 486 666,67 грн, податкову накладну №787 від 31.05.2018, квитанцію про її реєстрацію, а також акти звіряння взаєморозрахунків.
На думку відповідача, спірні платежі здійснювалися у межах загального комплексу господарських взаємовідносин сторін щодо ріпаку. Відповідач також звертає увагу, що у самих платіжних інструкціях позивач зазначив призначення платежів, як повернення помилково перерахованих коштів за ріпак згідно листа №1 від 04.01.2018, що, на думку відповідача, свідчить про наявність господарського контексту для здійснення таких платежів.
Відповідач вважає, що за наявності між сторонами господарських взаємовідносин положення статті 1212 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню, оскільки такі норми можуть застосовуватися лише за відсутності будь-якої правової підстави для набуття майна.
Крім того, відповідач зазначає, що позивач не довів відсутності правової підстави для здійснення спірних платежів, а лише посилається на відсутність у ліквідатора окремих документів. На думку відповідача, така обставина не може бути достатньою підставою для висновку про безпідставне набуття відповідачем коштів.

Позиція третьої особи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" підтримує позовні вимоги та вважає доводи відповідача необґрунтованими.
На думку третьої особи, сам факт існування між сторонами певних відносин щодо ріпаку не доводить наявності конкретної правової підстави для отримання відповідачем саме спірних коштів у сумі 140 831,60 грн.
Третя особа звертає увагу, що відповідач не надав до матеріалів справи договору, листа №1 від 04.01.2018, рахунку, на який посилається у своїх поясненнях, а також належних первинних документів, які б підтверджували обсяг, зміст та правову природу відповідних господарських операцій і виникнення саме у позивача обов`язку повернути відповідачу спірну суму.
На думку третьої особи, посилання відповідача на податкову накладну, акти звіряння та призначення платежів не є достатнім для підтвердження правової підстави набуття коштів, оскільки такі документи не розкривають змісту зобов`язання, не підтверджують факту попереднього помилкового перерахування коштів та не доводять існування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" обов`язку повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" грошових коштів у розмірі 140 831,60 грн.
Третя особа вважає, що відповідач не довів правомірності набуття і збереження спірних коштів, а тому вони підлягають поверненню до ліквідаційної маси боржника як безпідставно набуті.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування у даній справі є факт перерахування позивачем на користь відповідача грошових коштів у сумі 140 831,60 грн, наявність або відсутність достатньої правової підстави для набуття та збереження відповідачем зазначених коштів, існування між сторонами конкретного зобов`язання, на виконання якого були здійснені спірні платежі, а також наявність правових підстав для повернення цих коштів позивачу як безпідставно набутих.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 у справі №904/4937/22 Товариство з обмеженою відповідальністю "Правда" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича.
У межах здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором встановлено факт перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Правда" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" грошових коштів у загальній сумі 140 831,60 грн, а саме: 100 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №2162 від 04.01.2019 (арк.с. 10 на звороті) та 40 831,60 грн згідно з платіжною інструкцією №2181 від 24.01.2019 (арк.с. 11).
У призначенні вказаних платежів зазначено: повернення помилково перерахованих коштів за ріпак згідно листа №1 від 04.01.2018. Факт здійснення зазначених платежів підтверджується наявними в матеріалів справи платіжними інструкціями (арк.с. 10 на звороті - 11), інформацією стосовно операцій за рахунком юридичної особи (арк.с. 7). та банківською випискою про рух коштів по рахунку позивача (арк.с. 72-172).
Щодо заперечень відповідача проти долучення електронного доказу суд зазначає таке.
Позивач разом із позовом подав лист Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Рада Банк" (арк.с. 7) та інформацію стосовно операцій за рахунком юридичної особи (арк.с. 7 на звороті). Поданий 29.04.2026 електронний доказ є тією самою інформацією про рух коштів по рахунку позивача у повній електронній формі, поданою з метою усунення сумнівів щодо достовірності раніше поданого витягу. З огляду на те, що відповідач не заперечує сам факт отримання спірних платежів, а подання електронної форми доказу не змінює предмет доказування та не порушує баланс процесуальних прав сторін, заперечення відповідача щодо недолучення такого доказу суд відхиляє.
Господарський суд додатково зазначає, що відповідач факту отримання грошових коштів у сумі 140 831,60 грн не заперечує.
Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ №904/4937/22 від 04.02.2025, яким зобов`язано колишнього керівника позивача ОСОБА_1 передати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" арбітражному керуючому Плесюку Олексію Степановичу усю бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.
На виконання зазначеного наказу приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем прийнято постанову від 11.03.2025 про відкриття виконавчого провадження №77464275 (арк.с. 11 на звороті - 12). Разом з тим, як зазначає позивач, документи та майно банкрута ліквідатору передані не були.
У зв`язку з відсутністю у ліквідатора повного обсягу бухгалтерської та іншої документації банкрута, позивач звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості №02-14/1265 від 21.05.2025 (арк.с. 8-9), у якій просив погасити заборгованість або надати докази на спростування її наявності.
У відповідь на зазначену вимогу відповідач листом №03/072025/ПП від 03.07.2025 (арк.с. 10-11) повідомив, що правомірність отримання коштів підтверджується платіжними інструкціями про перерахування коштів.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на існування між сторонами господарських взаємовідносин щодо ріпаку врожаю 2015 року. На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано платіжні інструкції №739 та №740 від 14.08.2015 на суми 490000,00 грн та 486666,67 грн, податкову накладну №787 від 31.05.2018, квитанцію про її реєстрацію, а також підписані в односторонньому порядку акти звіряння взаєморозрахунків (арк.с. 28-31).
Разом з тим матеріали справи не містять договору, на підставі якого між сторонами виникло відповідне господарське зобов`язання, не містять рахунку №74 від 31.07.2015, на який є посилання у платіжних документах, а також не містять листа №1 від 04.01.2018, зазначеного у призначенні спірних платежів.
Також відповідачем не надано належних первинних документів, які б підтверджували фактичну поставку ріпаку, її обсяг, вартість, умови поставки, порядок розрахунків між сторонами, а також виникнення саме у Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" обов`язку повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" грошові кошти у сумі 140 831,60 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" підтримує позовні вимоги та зазначає, що сам факт існування між сторонами певних господарських взаємовідносин щодо ріпаку не підтверджує наявності правової підстави для отримання відповідачем саме спірних коштів у сумі 140 831,60 грн.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив, що факт перерахування позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 140 831,60 грн підтверджується матеріалами справи та сторонами не заперечується. Водночас належні та допустимі докази існування конкретного зобов`язання позивача перед відповідачем, на виконання якого були здійснені спірні платежі, у матеріалах справи відсутні.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до статті 11, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 4) інші юридичні факти.
Згідно із частиною 1 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.
Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Отже, для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України підлягають встановленню такі обставини: набуття або збереження майна однією особою за рахунок іншої особи; відсутність достатньої правової підстави для такого набуття або збереження майна; наявність майнового результату у набувача за рахунок потерпілого.
Як встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Правда" було перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" грошові кошти у загальній сумі 140 831,60 грн, а саме: 100 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №2162 від 04.01.2019 та 40 831,60 грн згідно з платіжною інструкцією №2181 від 24.01.2019. Факт отримання відповідачем зазначених коштів не заперечується.
Спірним у даній справі є питання наявності чи відсутності достатньої правової підстави для набуття та збереження відповідачем вказаних коштів.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на існування між сторонами господарських взаємовідносин щодо ріпаку врожаю 2015 року, а також на те, що у призначенні спірних платежів зазначено: повернення помилково перерахованих коштів за ріпак згідно листа №1 від 04.01.2018.
Суд зазначає, що призначення платежу у платіжній інструкції не є самостійним і безумовним доказом існування правової підстави для набуття таких коштів отримувачем.
Водночас лист №1 від 04.01.2018, на який прямо міститься посилання у призначенні платежів, до матеріалів справи не надано. Зміст такого листа, обставини його складення, підстави направлення та наявність у ньому вимоги про повернення саме спірної суми коштів судом не встановлені.
Також матеріали справи не містять договору, на підставі якого у позивача виник обов`язок повернути відповідачу грошові кошти у сумі 140 831,60 грн. Відповідачем не надано рахунку, на який здійснюються посилання у документах щодо попередніх розрахунків, не надано листування сторін, актів приймання-передачі, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних або інших первинних документів, які б підтверджували фактичні умови господарської операції, її обсяг, вартість, порядок розрахунків та виникнення саме у позивача обов`язку повернути відповідачу спірну суму коштів.
Посилання відповідача на платіжні інструкції від 14.08.2015, податкову накладну №787 від 31.05.2018, квитанцію про її реєстрацію та акти звіряння взаєморозрахунків суд оцінює критично, оскільки такі документи не підтверджують існування конкретного зобов`язання позивача перед відповідачем щодо повернення 140 831,60 грн у січні 2019 року.
Податкова накладна та квитанція про її реєстрацію можуть свідчити про відображення відповідної операції у податковому обліку, однак за відсутності належних первинних документів не підтверджують фактичного виконання господарської операції у відповідному обсязі та не встановлюють правової підстави для отримання відповідачем саме спірних коштів.
Акти звіряння взаєморозрахунків мають похідний обліковий характер та самі по собі не є первинними документами, які підтверджують виникнення, зміну або припинення господарського зобов`язання. Такі акти можуть оцінюватися судом лише у сукупності з первинними документами, що підтверджують відповідні господарські операції. За відсутності таких первинних документів акти звіряння не можуть бути достатньою підставою для висновку про наявність у позивача обов`язку сплатити відповідачу спірні кошти. При цьому господарський суд зазначає, що вказані акти звіряння підписані відповідачем в односторонньому порядку та заперечуються позивачем.
Суд також враховує, що позивач у межах ліквідаційної процедури вжив заходів для отримання документації банкрута від колишнього керівника, однак відповідна бухгалтерська та інша документація ліквідатору передана не була. Крім того, позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості або надання доказів на спростування її наявності. У відповідь відповідач послався на платіжні інструкції, однак не надав документів, які б підтверджували правову підставу отримання та збереження спірних коштів. 
За таких обставин доводи відповідача про те, що наявність між сторонами певних господарських взаємовідносин щодо ріпаку виключає застосування статті 1212 Цивільного кодексу України, суд вважає необґрунтованими.
Сам факт існування між сторонами господарських контактів у попередні періоди не доводить наявності правової підстави для кожного окремого платежу. Для відмови у застосуванні статті 1212 Цивільного кодексу України має бути встановлено конкретну правову підставу набуття відповідачем саме спірної суми коштів. Такої підстави відповідачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено.
17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані докази за стандартом вірогідності та за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд доходить висновку, що докази позивача щодо факту перерахування відповідачу грошових коштів у сумі 140 831,60 грн та відсутності підтвердженої правової підстави для їх набуття є більш вірогідними, ніж доводи відповідача про існування такої підстави.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач набув та зберіг у себе грошові кошти у сумі 140 831,60 грн за рахунок позивача без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим такі кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.
Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності
Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог. Обґрунтовуючи відповідну заяву, відповідач зазначає, що позивач просить стягнути кошти, сплачені 04.01.2019 та 24.01.2019, у зв`язку з чим, на думку відповідача, позивач знав або міг знати про відповідні платежі та особу отримувача коштів з моменту їх здійснення.
Згідно із статтею 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 Цивільного кодексу України).
Частинами 3 статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.
Згідно із частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 цієї Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").
Відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Як встановлено судом, позивач звернувся до суду 19.02.2026, про стягнення грошових кошти, перерахованих відповідачу без належної правової підстави - 04.01.2019 та 24.01.2019.
Господарський суд звертає увагу на те, що приписами пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211"Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-19" на всій території України було установлено карантин з 12.03.2020 по 22.05.2020.
Дію карантину, встановленого цією постановою, було продовжено відповідними постановами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Крім того, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан. Численними Указами Президента України воєнний стан продовжено, в тому числі, і по теперішній час.
Згідно п. 19 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Законом України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", який набрав чинності 04.09.2025, пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено.
Крім того, суд враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Правда" перебуває у процедурі банкрутства, а ліквідатор вживав заходів для отримання бухгалтерської та іншої документації банкрута від колишнього керівника, однак така документація ліквідатору передана не була. Вказані обставини також мають значення для оцінки моменту, з якого позивач в особі ліквідатора об`єктивно міг встановити наявність спірних платежів, їх правову природу та відсутність підтвердженої правової підстави для їх здійснення.
Отже, враховуючи наведені вище норми законодавства, суд констатує, що з 11.03.2020 та станом на день подання позовної заяви перебіг позовної давності був продовжений та зупинений законом, а отже не сплив, у зв`язку із чим спростовуються твердження відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності.
За таких обставин заява відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає.
Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" про стягнення 140 831,60 грн є обґрунтованими, підтвердженими належними та вірогідними доказами, а тому підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ 

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн покладаються на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС".

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, - 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС", за участі третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про стягнення заборгованості в розмірі 140 831,60 грн - задовольнити у повному обсязі. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом Трейд ПС" (49045, місто Дніпро, провулок Біологічний, будинок 2 А, приміщення 15; ідентифікаційний код 39220508) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" (52350, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Кудашівка, вулиця Виконкомівська, будинок 23; ідентифікаційний код 32075323) набутих без достатньої правової підстави грошових коштів у розмірі 140 831,60 грн (сто сорок тисяч вісімсот тридцять одну гривню шістдесят копійок), а також витрати по сплаті судового збору у розмір 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Видати після набуття судовим рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку встановленому статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 25.06.2026.

Суддя Ю.Ю. Первушин