Провадження № 1-кп/742/503/26 
Єдиний унікальний № 742/2442/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Прилуки матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12026270330000239 від 07.04.2026 р., за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой, АР Крим, громадянина України, одруженого, інваліда війни 2-ї групи, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України 

за участі сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 , 
ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
У 2024 році, під час безпосереднього виконання бойових завдань на Запорізькому напрямку, пов`язаних із відсіччю збройної агресії російської федерації, неподалік населеного пункту Роботине, у невстановлений під час досудового розслідування час, ОСОБА_3 виявив вогнепальну зброю та боєприпаси, а саме: автомат Калашникова АК-12; патрони калібру 5,45 мм у кількості 6 штук та осколкову ручну гранату GHO-1.
Достовірно знаючи, що знайдений ним предмет, а саме автомат Калашникова АК-12 є вогнепальною зброєю, а патрони калібру 5,45 в кількості 6 штук та осколкова ручна граната GHO-1 є боєприпасами, реалізуючи злочинний намір на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення, забрав у власне користування автоматичну стрілецьку зброю АК-12, патрони калібру 5,45 в кількості 6 штук та осколкову ручну гранату GHO-1., тим самим придбав їх.
Після чого, ОСОБА_3 перевіз знайдене в приміщення свого житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та умисно, без передбаченого законом дозволу, зберігав до 14.04.2026.
14.04.2026 р. в період часу з 07 год 51 хв по 10 год 07 хв на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області проведено обшук домоволодіння, яке перебуває у користуванні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого працівниками поліції було виявлено та вилучено автоматичну стрілецьку зброю АК-12, патрони калібру 5,45 мм в кількості 6 штук, корпус осколкової ручної гранати GHO-1 та запал до ручних гранат AF11.
Відповідно до висновку експерта від 16.04.2026 р. № СЕ-19/125-26/4676-БЛ, серед вилучених боєприпасів: 6 патронів є 5,45-мм (5,45?39) бойовими проміжними патронами з трасуючими кулями. Вказані патрони є боєприпасами та призначені для стрільби з автоматів і кулеметів, придатні до стрільби.
Згідно з висновком експерта від 15.04.2026 № СЕ-19/125-26/4672-ВТХ, наданий на дослідження корпус ручної осколкової гранати GHO-1 у конструктивному поєднанні із запалом ручних гранат AF11 утворює осколкову ручну гранату GHO-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-26/4675-БЛ від 21.04.2026 наданий на дослідження автомат Калашникова АК-12 є бойовою вогнепальною зброєю – 5,45 мм автоматом АК-12. Автомат виготовлений промисловим способом, придатний до стрільби.
Вказаними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.
Прокурор підтримав обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті, просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам. Пояснив, що у 2024 році, під час безпосереднього виконання бойових завдань на Запорізькому напрямку, він виявив вогнепальну зброю та боєприпаси, які в подальшому перевіз до місця свого проживання та зберігав їх до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку.
Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та зобов`язався в подальшому не вчиняти подібних неправомірних дій.

ІІІ. Оцінка Суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи показання обвинуваченого, які співвідносяться з пред`явленим обвинуваченням, добровільність його відмови від свого права на повний розгляд кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає за необхідне дослідити виключно матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 у незаконному носінні, придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, а відтак його дії кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України.

ІV. Призначення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 під час судового розгляду проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
Активне сприяння розкриттю злочину проявилось в тому, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Прокурор підтвердив активну позицію обвинуваченого в розслідуванні кримінального правопорушення в ході досудового слідства, що стало наслідком його швидкого розкриття, вказані обставини останній підтвердив і в судовому засіданні, чим сприяв швидкому судовому розгляду.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено. 
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.66-67 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином;
- фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, спосіб та мотиви скоєння злочину, його підвищену суспільну небезпеку, кількість вилученої зброї та боєприпасів);
- дані про особу обвинуваченого: вік та незадовільний стан здоров`я, сімейний стан, надання матеріальної підтримки ЗСУ;
- раніше не судимий та до адміністративної відповідальності раніше не притягувався;
- неперебування обвинуваченого на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога;
- наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання;
- позицію прокурора, який наполягав на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням процедури звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та думку сторони захисту щодо виду та міри покарання.
Частиною 2 ст.65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. 
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини інкримінованої статті, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Суд, беручи до уваги фактичні обставини справи, а також тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який є ветераном війни - інвалідом війни 2-ї групи, що підтверджує його особливий соціальний статус та заслуги перед державою у захисті її територіальної цілісності, усвідомлення ним протиправності власних дій і щире каяття, позицію прокурора, приходить до внутрішнього переконання, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк, що дасть можливість останньому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення в результаті проведення уповноваженим органом з питань пробації профілактичних заходів. 
Суд окремо зважає на мотиви вчинення правопорушення: зберігання зброї було зумовлене не злочинними намірами проти громадського порядку, а прагненням обвинуваченого забезпечити захист від збройної агресії, що хоча і не виключає протиправності діяння, проте знижує його суспільну небезпеку.
Усвідомлення ОСОБА_3 під час судового розгляду протиправності власних дій та надання їм критичної оцінки свідчить про глибоке переосмислення своєї поведінки та щире прагнення стати на шлях виправлення, а тому суд вважає за необхідне встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 /один/ рік, що відповідатиме меті, яка передбачена положеннями ч.2 ст.50 КК України.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в розмірі 8 307,88 грн, з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі. 
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню у зв`язку з ухваленням вироку та недоведеністю ризику ухилення обвинуваченого від виконання судового рішення. 
Керуючись ч.3 ст.349,368,373-376 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.
На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік. 
На підставі п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України на  ОСОБА_3  покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку  ОСОБА_3  обчислювати з моменту проголошення вироку. 
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби відносно  ОСОБА_3  - скасувати. 
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів в сумі 8 307,88 грн.
Речові докази: автомат АК 12, магазин до нього та приціл, два патрони - передати у розпорядження Міністерству Оборони України; дві гільзи та два демонтовані патрони – знищити; запал AF 11 та корпус гранати GHO-1, передані на відповідальне зберігання – залишити у розпорядження в/ч НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя:       ОСОБА_1