Справа № 675/699/26 
Провадження №  3/675/158/2026  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2026 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області 12 березня 2003 року, 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_2 ,
не працюючу,
на утриманні двоє неповнолітніх дітей,
жительку АДРЕСА_1 , за ст. 184 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 , являючись матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилялася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, 19 березня 2026 року о 17 год 30 хв прийшла до КНП «Ізяславська МБЛ» Ізяславської міської ради за своїм сином з ознаками алкогольного сп`яніння; 14 березня 2026 року ОСОБА_1 залишила малолітнього ОСОБА_2 в лікувальному закладі, не цікавилась станом його здоров`я і не відвідувала його, а повернулася до сина лише 19 березня 2026 року, чим вчинила правопорушення протягом року після притягнення її до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавства батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням. 
За таких обставин суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 . При цьому суддя зауважує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягується до відповідальності за ст. 184 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 
Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог ч. 4 ст. 184 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для накладення на них відповідальності, встановленої законом. 
Вина ОСОБА_1 об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 750616 від 26 квітня 2026 року, рапортом інспектора чергового СРПП ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Равчука В. В. від 19 березня 2026 року, повідомленням начальника відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 19 березня 2026 року, повідомленням начальника ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, копією рішення виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області № 92 від 20 березня 2026 року «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », реєстрації зі служби 102 від 26 квітня 2026 року, письмового пояснення ОСОБА_3 від 27 березня 2026 року, письмового пояснення ОСОБА_4 від 19 березня 2026 року, рапортами старшого інспектора СЮП відділу взаємодії з громадами Рівненського РУП Д. Близнюк від 14 квітня 2026 року та 27 квітня 2026 року, копією постанови № 567/1951/25 Острозького районного суду Рівненської області від 27 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, довідкою начальника відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 . 
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 вчинила ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки згідно постанови Острозького районного суду Рівненської області № 567/1951/25 від 27 листопада 2025 року, яка набрала законної сили 26 грудня 2025 року, ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на неї було накладено стягнення у вигляді штрафу. Враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 являються адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення. 
При визначенні виду та розміру стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає, що до ОСОБА_1 доцільно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
У відповідності з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. 184 ч. 2, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», 
п о с т а н о в и л а : 
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн 60 коп.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що згідно з ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суд. 
Суддя: О. С. Янішевська