ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/1618/25 

Господарський суд Миколаївської області у складі:
судді Л.М. Ільєвої 
при секретарі судового засідання І.С. Степановій 

за участю представників:
від позивача – не з`явився,
від відповідача – не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства “Перший український міжнародний банк” до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальній сумі 62799,77 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Перший Український Міжнародний Банк” звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 79808823806 від 08.05.2024 року в розмірі 62799,77 грн., з яких 53606,30 грн. - за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11600,22 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 42006,08 грн., та 9193,47 грн. - простроченої заборгованості за комісією, посилаючись на наступне.
Між АТ “Перший Український Міжнародний Банк” та фізичною особою-підприємцем Вороновим Ігорем Павловичем був укладений кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 79808823806 від 08.05.2024 року за допомогою системи «Інтернет Банкінг» шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом. Факт укладення кредитного договору з боку позичальника підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 05.11.2025 р., відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_79808823806.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний з боку ФОП Воронов Ігор Павлович (підписувач – 1) 13:44:33 08.05.2024 р. Результат перевірки підпису: ідпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.
Як вказує позивач, відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами. Згідно п. 1.1.8 кредитного договору термін «Типові умови» використовується в цьому договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в Системі Інтернет-Банкінг ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк”, що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https:// www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору). Всі інші терміни, що використовуються в цьому договорі, мають значення, наведені у Типових умовах. кредитний договір складається з договору та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно банку (п. 5.1. договору). Умови кредитування: сума кредиту складає 80000,00 гривень, строк кредитування – до 08.05.2027 р. включно, комісійна винагорода за надання кредиту 1,0 % від суми кредиту та сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1. Типових умов; комісійна винагорода за обслуговування кредиту – 2,0 % від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом, цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника. Згідно з п. 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в договорі графіку платежів. Згідно вказаного графіка позичальник має, починаючи з 08.06.2024 р., щомісячно не пізніше 8 числа місяця до 08.04.2027 р. сплачувати суму у розмірі 3822,22 грн., а 08.05.2027 р. – 3822,30 грн. з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 2222,22 грн., а 08.05.2027 р. – 2222,30 грн. та на погашення комісії по 1600,00 грн. щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 137600,00 грн., з яких 80000,00 грн. на погашення основної суми (тіла) кредиту та 57600,00 грн. на погашення комісії. Відповідно до п. 3.5. Типових умов, надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. договору. 
Як вказує позивач, факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією NTR.79752079.61874.29514 вiд 08.05.2024 р., призначення платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 79808823806 від 08/05/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Воронов Ігор Павлович", сума: 79200,00 грн. Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 800,00 грн., що, як стверджує позивач, підтверджується платіжною інструкцією NTR.79752079.61873.29514 вiд 08.05.2024 р., призначення платежу: "Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за догвором № НОМЕР_1 від 08/05/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Воронов Ігор Павлович". Також позивач зазначає, що факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку.
Наразі позивач зазначає, що згідно п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в договорі.
За ствердженнями позивача, відповідно до умов договору за користування кредитом та його обслуговування станом на 03.11.2025 р. нарахована комісія у сумі 9193,47 грн., також прострочена заборгованість цю дату за тілом кредиту складає 11600,22 грн. 
Як вказує позивач, ним було направлено боржнику вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, як стверджує позивач, зазначена вимога ФОП Вороновим Ігорем Павловичем виконана не була, чим порушені законні права заявника на повернення кредиту.
Позивач стверджує, що заборгованість ФОП Воронов І.П. за кредитним договором станом на 03.11.2025 р. (включно) становить 62799,77 грн., з яких: - 53606,30 грн. – за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11600,22 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 42006,08 грн.;- 9193,47 грн. прострочена заборгованість за комісією.
Крім того позивачем зазначено, що відповідач Воронов Ігор Павлович відмовився від статусу фізичної особи – підприємця (дата запису: 25.06.2025 р., номер запису: 2005110060002004645, підстава: власне рішення). Проте, як стверджує позивач, у спірних правовідносинах він виступав як ФОП, а кредит був виданий з цільовим призначенням: на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника. Відтак, на переконання позивача, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, спір між позивачем та відповідачем належить до господарської юрисдикції.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.11.2025 р. прийнято позовну заяву Акціонерного товариства “Перший український міжнародний банк” (вх. № 15650/25 від 06.11.2025 р.) до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1618/25 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03 грудня 2025 року о 09:30.
02.12.2025 р. від представника відповідача – адвоката Пузіна Д.М. через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС до господарського суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (вх. №16836/25), в якій заявник просить внести його дані до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до вказаної електронної справи; перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді, а також відкласти судовий розгляд даної справи, який призначено на 03 грудня 2025 року о 09 годині 30 хвилин у зв`язку із підготуванням відзиву на позовну заяву.
03.12.2025 р. від представника позивача – Курилової О.А. через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС до господарського суду надійшла заява (вх. №17025/25), в якій заявник просить суд розглянути справу без участі представника позивача, при цьому зазначає, що позивач вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує в повному обсязі.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.12.2025 розгляд справи № 915/1618/25 відкладено на 21 січня 2026 року о 10:30, при цьому постановлено розгляд справи здійснити у розумний строк, понад встановлений ГПК України.
15.12.2025 від представника відповідача – Пузіна Д.М. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. №17799/25), в якому відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню. Так, за ствердженням представника відповідача, Типові умови Воронов І.П. не підписував та не ознайомлювався, матеріали справи не містять зазначений документ, який би містив кваліфікований та удосконалений електронний підпис (ЕЦП), накладений відповідачкою. Як вказує представник, копія кредитного договору № 79808823806 від 08.05.2024 не містить жодного кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (ЕЦП) ані банку, ані позичальника. Перевіркою через офіційний сайт Центрального засвідчувального органу https://czo.gov.ua електронних підписів в даному документі не знайдено. Як зауважує представник, позивачем не було надано копію кредитного договору та Умов та правил обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які діяли на момент укладання договору та які мали би бути підписані відповідачем.
15.01.2026 від представника позивача – Курилової О.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла відповідь на відзив (вх. №653/26), в якій позивач зазначає, що позивачем була здійснена верифікація відповідача в порядку, передбаченому п.п. 12, 13 додатку № 2 до вказаної Постанови, який передбачає, що установа отримує ідентифікаційний документ під час здійснення верифікації клієнта - фізичної особи (у тому числі неповнолітньої) / ФОП або фізичної особи - представника клієнта шляхом пред`явлення оригіналу документа власником у його особистій присутності (під особистою присутністю слід уважати фізичну присутність особи, верифікація якої здійснюється, в одному приміщенні з уповноваженим працівником установи під час здійснення верифікації його особи). Факт особистої присутності фізичної особи під час здійснення верифікації установа документує шляхом виготовлення уповноваженим працівником установи паперових копій з оригіналу ідентифікаційного документа (сторінок/сторін, що містять ідентифікаційні дані), які засвідчуються підписами цього уповноваженого працівника та фізичної особи власника документа як такі, що відповідають оригіналу (додатково на копіях зазначається дата їх виготовлення). Так, позивач вказує, що долучені до позовної заяви копія паспорта відповідача та копія довідки про присвоєння РНОКПП містять підписи уповноваженого працівника позивача та відповідача із зазначеням про відповідність оригіналам підписаних сторонами копій. Крім цього, позивач зазначає, що оскільки позичальник при укладенні кредитного договору був фізичною особою – підприємцем і не є споживачем в розумінні пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", та відповідно до п. 1.1.7 кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС» № 79808823806 від 08.05.2024 р, кредит надавався на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, вказаний договір не можна вважати споживчім, тому наведена відповідачем законодавча база та судова практика не може бути застосована до цього спору, у зв`язку з чим підстави для задоволення вимог відповідача, висунутих у відзиві на позов, відсутні.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.01.2026 р. розгляд справи № 915/1618/25 відкладено на 05 лютого 2026 року о 12:30, при цьому зобов`язано позивача надати до суду докази наявності у відповідача кабінету Digital, докази направлення позичальнику (відповідачу) підписаного обома сторонами договору, як це передбачено умовами п. 5.5. вказаного договору, належні докази надання банком відповідачу кредитних коштів та докази часткового погашення відповідачем кредиту.
02.02.2026 р. від представника позивача – Курилової О.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява про участь у судовому засіданні, яке призначено на 05.02.2026 о 12:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 1459/26).
02.02.2026 р. від представника відповідача – Пузіна Д.М. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява про участь у судовому засіданні, яке призначено на 05.02.2026 о 12:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 1462/26).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.02.2026 у справі № 915/1618/25 задоволено заяви представників Акціонерного товариства “Перший український міжнародний банк” (вх. 1459/26 від 02.02.2026 р.) та фізичної особи Воронова Ігоря Павловича (вх. №1462/26 від 02.02.2026) про участь у судовому засіданні, яке призначене на "05" лютого 2026 р. о 12:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).
05.02.2026 від представника позивача – Курилової О.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшло клопотання (вх. №1643/26), згідно з яким позивач надав для долучення до матеріалів справи копію відповіді № 30798543 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС з ЄЦП; копію трекінгу відправлення з сайту Укрпошти; копію інформації про номер відправлення від “Поштова служба "Е-Пост”.
05.02.2026 від представника відповідача – Пузіна Д.М. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява (вх. №1660/26), в якій заявник просить суд провести судове засідання, яке призначено на 05.02.2026 року, за відсутністю відповідача та його представника, та зазначає, що заперечує проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Так, у судовому засіданні 05.02.2026 р. судом встановлено, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 21.01.2026, якою зобов`язано позивача надати до суду докази наявності у відповідача кабінету Digital, докази направлення позичальнику (відповідачу) підписаного обома сторонами договору, як це передбачено умовами п. 5.5. вказаного договору, належні докази надання банком відповідачу кредитних коштів та докази часткового погашення відповідачем кредиту.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.02.2026 р. розгляд справи № 915/1618/25 відкладено на 06 березня 2026 року о 13:30.
06.03.2026 р. від представника позивача – Курилової О.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшло клопотання (вх. №2991/26), в якому заявник просить долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію N TR.79752079 з системи інтернет-банкінг та звіт по комунікаціям з клієнтом за 08.05.2024 р.
06.03.2026 від представника відповідача – Пузіна Д.М. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява (вх. №2996), в якій заявник просить суд провести судове засідання, яке призначено на 06.03.2026 року, за відсутністю відповідача та його представника, та зазначає, що заперечує проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
06.03.2026 від представника позивача – Курилової О.А. до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява (вх. №3013/26), в якій заявник просить суд розглянути справу без участі представника АТ "ПУМБ", а також заявник повідомляє, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити.
В судове засідання, призначене на 06.03.2026 р., представники сторін не з`явилися.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.
Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо належного повідомлення сторін щодо дати розгляду справи, суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.
З огляду на неявку представників сторін в судове засідання 06.03.2026 року, судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України підписано скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення без його проголошення.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.
08.05.2024 між Акціонерним товариством “Перший Український Міжнародний Банк” та фізичною особою – підприємцем Вороновим Ігорем Павловичем був укладений кредитний договір “Кредит “всеБізнес” № 79808823806 від 08.05.2024 р. за допомогою системи “Інтернет Банкінг” шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом, згідно зі статтею 1 якого відповідно до умов, передбачених договором, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами, зокрема (але не виключно), відповідно до наступних умов: 
- сума кредиту 80000,00 грн. (п. 1.1.1.); 
- валюта кредитування гривня (UAH) (п. 1.1.2.), 
- строк кредитування до 08.05.2027 р. (п. 1.1.3.);
- плата за кредит (п. 1.1.4): 
·  комісійна винагорода за надання кредиту - тариф комісійної винагороди – 1% комісійна винагорода розраховується шляхом множення Тарифу комісійної винагороди на суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п.6.3.1. Типових умов (п. 1.1.4.1.);
·  комісійна винагорода за обслуговування кредиту - тариф комісійної винагороди – - 2% за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п.6.3.2. Типових умов, та сплачується щомісячно згідно графіку платежів, наведеного в п.1.4. договору (п. 1.1.4.2.);
·  процентна ставка за користування кредитом – 0,00001 % річних; проценти нараховуються відповідно до п.6.2. Типових умов та сплачуються згідно графіку платежів, наведеного в п.1.4. договору.
·  процентна ставка на прострочену суму кредиту – 0,00001% річних; проценти нараховуються та сплачуються відповідно до п.6.2. Типових умов.
- поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ» (п. 1.1.5 договору);
- рахунок для погашення боргових зобов`язань № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ» (п. 1.1.6 договору);
- цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п.1.1.4.1. договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно п.1.1.4.1. договору. (п. 1.1.7.);
- Типові умови - Типові умови кредитування в рамках кредитного договору “Кредит “всеБізнес”, укладеного в Системі інтернет-банкінг ПУМБ DIGITAL BUSINESS АТ “ПУМБ”, що розміщуються на інтернет-сайті банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1.8.);
- штраф - у разі порушення позичальником строку оплати суми платежу за кредитом на строк 5 (п`ять) календарних днів і більше позичальник зобов`язаний на шостий календарний день з дня настання строку оплати відповідної суми платежу за кредитом сплатити на користь банку штраф у розмірі 5 (п`ять) відсотків від розміру несплаченої суми платежу за кредитом, за умови, що розмір несплаченої суми платежу за кредитом становить на шостий календарний день з дати настання строку її оплати не менше 1000,00 (однієї тисячі) гривень. Штраф сплачується за кожне таке порушення (п. 1.1.9.).
Як встановлено в п. 1.3. статті 1 договору, виконання боргових зобов`язань забезпечується всім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України. 
Згідно з п. 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в договорі графіку платежів. Згідно з вказаним графіком позичальник має, починаючи з 08.06.2024 р., щомісячно до 08.04.2027 р. сплачувати суму у розмірі 3822,22 грн., а 08.05.2027 р. – 3822,30 грн., з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 2222,22 грн., а 08.05.2027 р. – 2222,30 грн., та на погашення комісії по 1600,00 грн. щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 137600 грн., з яких 80000,00 грн. на погашення основної суми (тіла) кредиту та 57600,00 грн. на погашення комісії.
Відповідно до п. 1.5. договору повернення кредиту, сплата плати за кредит та інших боргових зобов`язань здійснюється позичальником шляхом безготівкових перерахувань грошових коштів на користь банку на рахунок для погашення боргових зобов`язань.
Як визначено п. 2.1. договору, підписанням договору позичальник звертається до банку за наданням кредиту в сумі, зазначеній в п.1.1.1. договору, та підтверджує, що кредитні кошти будуть використані за цільовим призначенням відповідно до договору. Умови цього пункту договору є заявою (клопотанням) позичальника про надання кредиту.
Пунктами 2.2., 2.3. договору визначено, що банк надає кредит протягом трьох банківських днів з дня укладення договору. Кредит надається разово однією сумою в розмірі, зазначеному в п.1.1.1. договору. Банк приймає рішення про надання кредиту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень, тобто зобов`язання банку щодо надання кредиту за договором є відкличними. Ненадання кредиту в зазначений строк вважається відмовою банку в наданні кредиту та договір вважається таким, що припинив свою дію. Позичальник уповноважує банк здійснити за рахунок кредитних коштів переказ суми комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі, визначеному відповідно до п.1.1.4.1. договору, на користь банку, згідно з п. 6.3.1 Типових умов. Сума кредиту, що залишиться після переказу суми комісійної винагороди за надання кредиту на користь банку, зараховується на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. договору.
В п. 3.4. договору встановлено право на договірне списання коштів з рахунків позичальника. При настанні строків виконання будь-яких боргових зобов`язань банк набуває право, а позичальник цим доручає банку протягом строку дії договору самостійно списувати (переказувати) грошові кошти в розмірі, необхідному для виконання зазначених зобов`язань, з рахунку(ів) позичальника в банку та переказувати їх на користь банку в рахунок виконання відповідних боргових зобов`язань (на рахунок для погашення боргових зобов`язань), відповідно до п.7.8., 7.9. Типових умов. Платіжні операції, пов`язані між собою спільними ознаками та зазначені в абзаці першому цього пункту, вважаються пов`язаними між собою платіжними операціями в розумінні Закону України «Про платіжні послуги». При цьому згода на виконання банком першої з пов`язаних платіжних операцій надається позичальником шляхом підписання цього договору. Відкликання згоди на виконання пов`язаної платіжної операції в межах договірного списання на користь банку може бути здійснено позичальником за погодженням з банком у будь-який час, але не пізніше списання коштів з рахунку позичальника, та за умови відсутності у позичальника будь-яких боргових зобов`язань, в т.ч. і тих, строк виконання яких ще не настав.
Згідно з п. 4.3. договору підписанням договору позичальник підтверджує, що до укладення договору йому в належній формі була надана необхідна, повна, доступна та достовірна інформація про фінансову послугу, достатня для прийняття ним свідомих рішень, зокрема про вартість такої послуги, про надавача фінансової послуги, а також про ризики, пов`язані з отриманням такої фінансової послуги відповідно до вимог Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», в тому числі шляхом надання позичальнику доступу до такої інформації на власному веб-сайті банку та попереднього погодження проекту договору (що за домовленістю сторін є належним способом надання відповідної інформації). Всі умови та положення договору та Типових умов позичальнику зрозумілі, згоди з усіх істотних умов договору досягнуто.
Як визначено в п. 5.1. договору, цей договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно банку.
Згідно з п. 5.2., 5.3 договору у всіх випадках, не передбачених договором, сторони керуються положеннями Типових умов та законодавством. В разі наявності будь-яких протиріч та/або невідповідностей між Типовими умовами та положеннями договору, такі положення договору мають пріоритет. сторони домовились, що договір укладається сторонами в формі електронного документа за допомогою системи «Інтернет-банкінг». договір є оригіналом електронного документу після його підписання сторонами шляхом накладення КЕП Уповноваженого представника банку та КЕП/ УЕП позичальника (тип підпису – на розсуд позичальника)..
Відповідно до п. 5.4. договору договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладення КЕП/ УЕП позичальника (тип підпису – на розсуд позичальника) та КЕП Уповноваженого представника банку (з моменту накладення останнього електронного підпису) та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі.
Згідно з п. 5.5. договору до підписання договору позичальник ознайомився з Типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в кабінеті Digital. сторони домовились, що розміщення Типових умов за посиланням в кабінеті Digital є належним способом надання Типових умов позичальнику. Датою надання Типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до Типових умов є дата підписання договору позичальником. Після підписання договору зі свого боку банк направляє позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти позичальника, зазначену в реквізитах договору.
Відповідно до п.п. 5.6., 5.7. договору позичальник підписанням договору підтверджує свою згоду на отримання на зазначену в розділі «Реквізити та підписи сторін» договору адресу електронної пошти позичальника підписаного сторонами договору, а також будь-яких інших документів та інформації, пов`язаних з виконанням та/або обслуговуванням договору. Зміни до договору можуть бути внесені шляхом укладення додаткових угод у вигляді електронного документа або на папері. Право визначення форми додаткової угоди (на папері або у вигляді електронного документа) належить банку.
Підписання вказаного договору сторонами 08.05.2024 року шляхом накладання кваліфікаційного електронного підпису підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, за результатами перевірки якого підтверджено вірність ЕЦП уповноваженого представника АТ Перший Український Міжнародний Банк Харковцем В.В. та ФОП Воронов І.П.
Також до матеріалів справи позивачем долучено типові умови кредитування в рамках кредитного договору «Кредит «всеБізнес», укладеного в системі Інтернет-Банкінг ПУМБ DIGITAL BUSINESS АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (діють з 08 грудня 2023 року, які визначають, зокрема, такі умови кредитування.
- надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. договору, в строки, зазначені в п. 2.2. договору (з урахуванням умов п. 2.3. договору) (пункт 3.5);
- кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як несприятлива подія, зокрема, (1) несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з договором/Типовими умовами, у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за договором та/або іншими договорами укладеними між сторонами (пункт 4.1);
- у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 1.1.3, п. 1.4 договору, п. 5.1.1 Типових умов, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника в порядку, встановленому договором та Типовими умовами, для погашення боргових зобов`язань позичальника (пункт 4.2);
- позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в ст. 1 договору (пункт 5.1);
- позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати банку комісійні винагороди, визначені п. 1.1.4. договору: комісійна винагорода за надання кредиту. Позичальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду за надання кредиту, яка розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на надання кредиту, зазначеного в п. 1.1.4.1. договору, на розмір суми кредиту, визначеної в п. 1.1.1. договору. Комісійна винагорода сплачується за рахунок кредитних коштів в день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Даним пунктом Типових умов поз-ичальник уповноважує Банк здійснити переказ суми комісійної винагороди за налднання кредиту у розмірі, визначеному відповідно до цього пункту типових умов та п. 1.1.4.1 договору на користь банку (пункт 6.3.1);
- позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати Банку комісійну винагорода за обслуговування кредиту. Розмір зазначеної комісійної винагороди розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди за обслуговування кредиту, зазначеного в п. 1.1.4.2. договору, на розмір суми кредиту, визначеної в п. 1.1.1. договору. Комісійна винагорода за обслуговування кредиту сплачується щомісячно згідно графіку платежів, зазначеному в п. 1.4. договору, за відповідний розрахунковий період - повний місяць. Під повним місяцем у цьому пункті Типових умов розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів, зазначеним в п. 1.4. договору, під першим повним місяцем розуміється період з дати надання кредиту до дати першого платежу згідно з графіком платежів (абз. 1,2 пункт 6.3.2);
- банк має право призупинити надання позичальнику кредиту та/або вимагати його дострокового повернення у випадках, передбачених договором, Типовими умовами та/або законодавством України (пункт 8.2.1).
- будь-які повідомлення та/або документи, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторін (за виключенням електронних документів (зокрема, договору, додаткових угод) та електронних повідомлень, порядок надсилання яких передбачений іншими пунктами договору та Типових умов). Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією стороною іншій за адресою, зазначеною у договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої сторони, виключно у разі укладення сторонами відповідного(ї) договору про внесення змін та доповнень/ додаткової угоди до договору. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими позичальником на 7 (сьомий) календарний день з дати реєстрації банком рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку (при цьому позичальник несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення позичальнику, зазначений в повідомленнях та/або документах. (пункт 12.1).
В силу частини 1 статті 55 Закону України “Про банки і банківську діяльність” відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Відповідно до ст. 2 Закону України “Про банки і банківську діяльність” банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. 
Так, укладений між сторонами по справі кредитний договір “Кредит “всеБізнес” № 79808823806 від 08.05.2024 р. є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Між тим, як з`ясовано судом, відповідачем була припинена господарська діяльність 25.06.2025, про що був внесений відповідний запис № 2005110060002004645 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Відповідно до ч.1 ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18) визначено, що у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з відповідного реєстру) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати; фізична особа-підприємець відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Отже, припинення підприємницької діяльності ФОП Вороновим І.П. не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо договору, який укладений між суб`єктами господарської діяльності.
Тобто, стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі її підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №760/13915/18 від 26.06.2019р.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України (тут і далі в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Частиною 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона), у тому числі кредитор, має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Так, ч. 1 ст. 174 ГК України зазначає, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов кредитного договору “Кредит “всеБізнес” № 79808823806 від 08.05.2024 р. АТ “ПУМБ” було надано позичальнику - фізичній особі-підприємцю Воронову І.П. кредитні кошти у сумі 80000,00 грн. за поточним рахунком позичальника, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.79752079.61872.29514 від 08.05.2024 р., призначення платежу: “Зарахування на поточний рахунок кредитних НОМЕР_4 за договором № 79808823806 від 08/05/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Воронов Ігор Павлович”, сума: 80000,00 грн.
Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 800,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № TR.79752079.61873.29514 від 08.05.2024 р., призначення платежу: “Оплата комісії за рахунок кредитних коштові за договором № 79808823806 від 08/05/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Воронов Ігор Павлович”, а також випискою з рахунку НОМЕР_3 . 
Разом з цим, в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №TR.79752079.61874.29514 від 08.05.2024 р. з призначенням платежу: “Зарахування на поточний рахунок кредитних НОМЕР_4 за договором № 79808823806 від 08/05/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Воронов Ігор Павлович”, на суму 79200,00 грн.
Однак, за ствердженнями позивача, що не спростовано відповідачем, останнім порушені умови кредитного договору та не повертались кредитні кошти відповідно до встановленого графіку, не сплачувалась комісія за кредитом згідно з п. 1.1.4.2. договору. 
Згідно з наведеним в договорі графіком платежів позичальник, починаючи з 08.06.2024 р., повинен був щомісячно не пізніше 08 числа місяця до 08.04.2027 р. сплачувати суму у розмірі 3822,22 грн., а 08.05.2027 р. – 3822,30 грн., з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 2222,22 грн., а 08.05.2027 р. – 2222,30 грн., та на погашення комісії по 1600,00 грн. щомісячно.
При цьому з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, 26.08.2025 р. позивач звернувся до позичальника – ФОП Воронова І.П. із вимогою № 453, в якій банк вимагав у позичальника негайно погасити прострочену заборгованість згідно графіку погашення платежів за вказаним договором в сумі 59135,28 грн. Так, у вказаній вимозі Банк зазначив позичальнику, що станом на 26.08.2025 р. за кредитним договором існує заборгованість у загальному розмірі 59135,28 грн. Направлення вказаної вимоги позичальник підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у поштове відправлення з печаткою відділення поштового зв`язку, списку згрупованих поштових відправлень від 26.08.2025 р., фіскального чеку від 29.08.2026 р., трекінг поштового відправлення 0505360080824, однак доказів реагування відповідачем на вказану вимогу матеріали справи не містять.
Як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем, станом на 03.11.2025 року у відповідача була наявна прострочена заборгованість по комісії в сумі 9193,47 грн., а також прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 53606,30 грн. Адже доказів повернення позивачу всієї суми отриманих кредитних коштів відповідачем до суду не надано. 
Наслідки прострочення позичальником повернення позики частинами визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Відтак, суд вважає правомірними вимоги банку про сплату відповідачем наявної станом на 03.11.2025 р. кредитної заборгованості в загальному розмірі 62799,77 грн., з яких: 53606,30 грн. – за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11600,22 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 42006,08 грн.; 9193,47 грн. - прострочена заборгованість за комісією.
Положеннями ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Так, неповернення позичальником отриманих кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором і несплата комісії за кредитом є порушенням умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Відтак, суд погоджується з обґрунтованістю вимог позивача про стягнення вказаної заборгованості за спірним кредитним договором.
Щодо доводів відповідача про те, що він не підписував та не ознайомлювався з Типовими умовами, а також копія кредитного договору № 79808823806 від 08.05.2024 не містить жодного кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (ЕЦП) ані банку, ані позичальника, суд зазначає наступне.
Електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (ч. 4-6 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (ч.6 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
На відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи.
В частині другій та третій статті 96 ГПК України передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону про електронні послуги. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом; паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Проте паперова копія електронного доказу, хоч і не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ, який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).
Отже подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу лише у тому випадку, коли оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 922/51/20, від 14.12.2021 у справі № 910/17662/19). Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу (частина п`ята статті 96 ГПК України).
Відсутність кваліфікованого електронного підпису не зумовлює недостовірність певних даних в електронній формі, й відповідно, недостовірність електронного доказу. Вирішення питання достовірності такого доказу має відбуватися на загальних засадах, визначених ГПК, і відповідно до стандарту доказування "баланс ймовірностей", передбаченого ст. 79 ГПК України.
Невикористання електронного підпису особами, які створили електронний доказ (лист, повідомлення, файл, аудіозапис, інші дані), не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, якщо інше не встановлено законом.
Аналогічні висновки містяться в Постановах Верховного Суду від 15.07.2022 у справі № 914/1003/21, від 13.10.2021 по справі № 923/1379/20, від 03.08.2022 по справі № 910/5408/21. До того ж, у відповідності до пункту 66 Постанови Верховного Суду від 03.08.2022 по справі № 910/5408/21 суди при розгляді справ мають дотримуватись презумпції цілісності (достовірності) електронних доказів, що означає, що доказ вважається цілісним (достовірним), поки інша сторона цього не спростує.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 2-317/11 (провадження № 61- 6880св22 зазначено, що висновок про те, що електронний документ не підписаний ЕЦП, має ґрунтуватися на результатах відповідної перевірки.
Водночас, як вже було зазначено, судом безпосередньо було досліджено поданий позивачем електронний доказ «Dogovir_vseBusiness_79808823806.pdf» за допомогою веб-ресурсу Центрального засвідчувального органу (за посиланням https://czo.gov.ua/verify), та встановлено факт підписання договору обома сторонами.
Так, згідно з Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, результат перевірки підпису: підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено:
- «Підписувач - 1: Воронов Ігор Павлович 
П.І.Б.: ОСОБА_1 
Країна: Україна 
РНОКПП: НОМЕР_5 
Організація (установа): ФОП Воронов І.П. 
Код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 
Посада: ФОП 
Час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу для даних від Надавача): 13:44:33 08.05.2024 
Сертифікат виданий: КНЕДП АТ "ПУМБ" Серійний номер: 204B58B72442335804000000A82F010018D80200 
Тип носія особистого ключа: ЗНКІ криптомодуль ІІТ Гряда-301 
Серійний номер носія особистого ключа: Не визначено 
Алгоритм підпису: ДСТУ 4145 
Тип підпису: Кваліфікований 
Тип контейнера: Підпис та дані в одному файлі (CAdES enveloped) 
Формат підпису: Базовий (CAdES-BES) 
Сертифікат: Кваліфікований 
- Підписувач - 2: ОСОБА_2 
П.І.Б.: ОСОБА_2 
Країна: Україна 
РНОКПП: НОМЕР_6 
Організація (установа): АТ "ПУМБ" 
Код ЄДРПОУ: 14282829 
Посада: начальник управління 
Час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу для даних від Надавача): 13:44:34 08.05.2024 
Сертифікат виданий: КНЕДП АТ "ПУМБ" 
Серійний номер: 5B44A5CE61920F83040000006A210000D5210200 
Тип носія особистого ключа: ЗНКІ криптомодуль ІІТ Гряда-301 
Серійний номер носія особистого ключа: Не визначено 
Алгоритм підпису: ДСТУ 4145 
Тип підпису: Кваліфікований 
Тип контейнера: Підпис та дані в одному файлі (CAdES enveloped) 
Формат підпису: Базовий (CAdES-BES) Сертифікат: Кваліфікований».
Будь-яких доказів на спростування укладення договору матеріали справи не містять. У відповідності до положень статті 204 ЦК України правочин є правомірним (тобто і укладеним), якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Отже, в даному випадку має місце презумпція правомірності правочину, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, створені обов`язки підлягають виконанню.
Щодо доводів відповідача про те, що він не ознайомлювався з Типовими умовами, судом відхиляються з огляду на таке. Згідно з умовами п. 4.3. договору визначено, що підписанням договору позичальник підтверджує, що до укладення договору йому в належній формі була надана необхідна, повна, доступна та достовірна інформація про фінансову послугу, достатня для прийняття ним свідомих рішень, зокрема про вартість такої послуги, про надавача фінансової послуги, а також про ризики, пов`язані з отриманням такої фінансової послуги відповідно до вимог Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», в тому числі шляхом надання позичальнику доступу до такої інформації на власному веб-сайті банку та попереднього погодження проекту договору (що за домовленістю сторін є належним способом надання відповідної інформації). Всі умови та положення договору та Типових умов позичальнику зрозумілі, згоди з усіх істотних умов договору досягнуто.
За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами договору та погодився з ними, і відповідачем не доведено суду доводів про необхідність в даному випадку його окремого підпису на типових умовах, тобто, останній не спростував суду факт укладення договору, в тексті якого зазначено про наявність Типових умов, як частини правочину та таке не свідчить про недійсність або неукладеність спірного правочину, який визначений в якості підстави позову.
Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.
Так, у постанові від 29.06.2021 р. у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019р. по справі №910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.
Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором “Кредит “всеБізнес” № 79808823806 від 08.05.2024 р. у розмірі 62799,77 грн., що цілком відповідає такому способу захисту цивільних прав та інтересів позивача як примусове виконання обов`язку в натурі.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; код ЄДРПОУ 14282829) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості в загальній сумі 62799,77 грн. задовольнити.
2. СТЯГНУТИ з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитним договором “Кредит “всеБізнес” № 79808823806 від 08.05.2024 р. у загальному розмірі 62799/шістдесят дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять/грн. 77 коп., з якої: 53606/п`ятдесят три тисячі шістсот шість/грн. 30 коп. - борг за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11600/одинадцять тисяч шістсот/грн. 22 коп. і строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 42006/сорок дві тисячі шість/грн. 08 коп.; 9193/дев`ять тисяч сто дев`яносто три/грн. 47 коп. - прострочена заборгованість за комісією; витрати по сплаті судового збору в сумі 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн. 40 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 10.06.2026 року, з урахуванням умов воєнного стану та завантаженості судді Ільєвої Л.М., а також у зв`язку з перебуванням судді Ільєвої Л.М. у щорічній відпустці з 04.05.2026 по 08.05.2026 року та у відрядженні 08-09.06.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва