Справа № 134/574/26
2/134/486/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
02 червня 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
за участю секретаря судового засідання Балух О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

06 квітня 2026 року до Крижопільського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (далі - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 02 листопада 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі - ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1871538, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 % в день протягом всього строку кредитування.
Кредитний договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
30 червня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу № 01.02-18/25, згідно з яким клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу від 30.06.2025 № 01.02-18/25 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1871538 від 02.11.2024 у сумі 15 329,99 грн, з яких: 2 999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 330,00 грн - заборгованість за процентами, 6 000,00 грн - заборгованість за пенею.
Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань, тому ТОВ «СВЕА ФІНАНС», яке набуло права вимоги за кредитним договором, просить стягнути з неї на свою користь 15 329,99 грн заборгованості за кредитним договором, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 10 квітня 2026 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 07 травня 2026 року в зв`язку з першою неявкою належним чином повідомленої відповідачки розгляд справи було відкладено на 02 червня 2026 року.
У судове засідання 02 червня 2026 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
У позовній заяві представник позивача – Паладич А.О. просила розглянути справу за відсутності представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 14.05.2026, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 02 червня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 02 листопада 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1871538 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші передбачені договором обов`язки.
Згідно з умовами договору сума кредиту складає 3 000,00 грн, строк кредитування – 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів), що є додатком № 1 до договору, стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах всього строку кредитування, знижена процентна ставка становить 0,85 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 02.12.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів (п. п. 1.1-1.5 договору).
Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Згідно з п. 6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 450,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4.1 договору); у розмірі 90,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4.2 договору).
Договір про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 підписала шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р859.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином та в повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн шляхом перерахування на її банківську картку № НОМЕР_1 , реквізити якої були зазначені відповідачкою у договорі, що підтверджується повідомленням платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250701-836 від 01.07.2025. 
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 червня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становила 15 329,99 грн, з яких: 2 999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 330,00 грн - заборгованість за процентами, 6 000,00 грн - штрафні санкції.
На погашення заборгованості ОСОБА_1 здійснила один платіж 01.12.2024 у сумі 765,01 грн, з яких 0,01 грн зараховано на погашення тіла кредиту, 765,00 грн – на погашення процентів. Після 01 грудня 2024 року відповідачка будь-яких платежів не вносила.
30 червня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу № 01.02-18/25, згідно з яким клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 30.06.2025 № 01.02-18/25 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 (№ з/п у Реєстрі 757) за кредитним договором № 1871538 від 02.11.2024 у сумі 15 329,99 грн, з яких: 2 999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 330,00 грн - заборгованість за процентами, 6 000,00 грн - штрафні санкції.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
За змістом частини шостої статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, 02 листопада 2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» кредитний договір № 1871538, за умовами якого отримала грошові кошти в сумі 3 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором у неї утворилася заборгованість.
У подальшому за договором факторингу ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило право вимоги за цим договором ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Отже, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Оскільки ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернула, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 , з урахуванням сплачених нею коштів у сумі 0,01 грн, на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 999,99 грн. 
Щодо розміру процентів за користування грошовими коштами за вказаним кредитним договором, то суд зважає на наступне.
Як вбачається з наданого суду розрахунку, заборгованість за процентами нарахована за період з 02.11.2024 по 29.06.2025 (включно), що відповідає строку кредитування. Проценти нараховані із застосуванням погодженої сторонами кредитного договору процентної ставки та становлять 7 095,00 грн. Сплачені відповідачкою 765,00 грн враховано при визначенні заборгованості, яка становить 6 330,00 грн.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Разом з тим, відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Викладення на підставі Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» у новій редакції пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1734-VIII «Про споживче кредитування» не змінює визначене ЦК України правове врегулювання звільнення позичальників від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за кредитними договорами у період дії воєнного стану.
Оскільки штрафні санкції за кредитним договором № 1871538 від 02.11.2024 у розмірі 6 000,00 грн нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тому відповідачка звільняється від обов`язку їх сплати.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 329,99 грн, з яких: 2 999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 330,00 грн - заборгованість за процентами.
У стягненні заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 6 000,00 грн слід відмовити з вищезазначених підстав.
При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн, ціна позову становила 15 329,99 грн, позов задоволено на суму 9 329,99 грн, тобто на 60,86 % (9 329,99 х 100 % : 15 329,99), тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1 620,34 грн (2 662,40 х 60,86 %) судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1871538 від 02.11.2024 у розмірі 9 329,99 грн (дев’ять тисяч триста двадцять дев’ять гривень, 99 копійок), з яких: 2 999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 330,00 грн - заборгованість за процентами.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» 1 620,34 грн (одна тисяча шістсот двадцять гривень, 34 копійки) сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 04 червня 2026 року.

Суддя