ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2026 року м.Дніпро Справа № 904/2359/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача: Раєвський М.В.
від відповідача-1: Баден О.В.
від відповідача-2: Баден О.В.
від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. 
( суддя Мельниченко І.Ф., м. Дніпро, повний текст рішення складено 03.10.2025 р.) 
у справі 
за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю 
"Торговий дім "Трубоізолкомплект", 
м. Дніпро
до відповідача -1: 
Товариства з обмеженою відповідальністю 
"Тайфу-Метеор", 
м. Дніпро
до відповідача -2: 
Товариства з обмеженою відповідальністю 
"Авангард Буд Проект",
м. Київ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 
на стороні відповідачів: 
Товариство з обмеженою відповідальністю 
"Метал Північ", 
м. Київ
про стягнення заборгованості, 
в сумі 6 655 351,93 грн. 
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайфу-Метеор" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Буд Проект" 6 655 351,93 грн., що складають суму заборгованості за договором поруки від 16.10.2023 р..
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами умов договору поруки від 16.10.2023 р. в частині сплати заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" за порушення умов договору поставки № 16/10/2023-П від 16.10.2023 р., яка встановлена рішенням Господарського суду Сумської області від 30.07.2024 р. у справі № 920/155/24. Позивач зазначав, що під час виконавчого провадження з Боржника стягнуто лише 884,00 грн., що свідчить про неможливість виконання рішення суду Боржником та є підставою для звернення до поручителів відповідно до пункту 2.3. договору поруки.
2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. по справі № 904/2359/25 у задоволенні позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/2359/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення частини 4 ст. 559 ЦК України, зокрема її перше речення, оскільки порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки, а умовами спірного договору такий строк припинення поруки не встановлено. Відповідно до частини 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а підстави припинення зобов`язання визначені ст. 598 ЦК України. Оскільки основне зобов`язання Боржника не припинилось, порука також не може вважатися припиненою.
Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції здійснив підміну понять претензії та вимоги. Позивач посилається на те, що претензія та вимога є різними правовими інститутами: претензія передбачена статтями 5-8 ГПК України та ст. 222 ГК України як факультативний засіб досудового врегулювання спору, тоді як вимога передбачена ст. 530 ЦК України і є обов`язковою в зобов`язаннях з невизначеним строком виконання. Позивач скористався правом на направлення саме претензії як етапу досудового врегулювання спору відповідно до вимог ГК України, а не вимоги в розумінні договору поруки. Суд першої інстанції, кваліфікувавши направлені 07.04.2025 р. претензії як вимогу в рамках договору поруки, одночасно зазначив, що Позивач не мав права її направляти після спливу строку виконання зобов`язань, чим, на думку Апелянта, порушив норми матеріального права.
При цьому Скаржник зазначає, що рішенням Господарського суду Сумської області від 30.07.2024 р. у справі № 920/155/24, яке набрало законної сили 30.08.2024 р., встановлено невиконання ТОВ "Метал Північ" договору поставки від 16.10.2023 р. № 16/10/23-П та стягнуто на користь Позивача 6 809 018,57 грн. основного боргу, 93 946,60 грн. 3% річних, 100 000,00 грн. штрафу, 100 000,00 грн. пені та 138 270,76 грн. судового збору. На підставі виданого наказу 08.11.2024 р. відкрито виконавче провадження № 76509866, проте під час вчинення виконавчих дій приватним виконавцем стягнуто з боржника лише 884,00 грн., що свідчить про відсутність коштів на рахунках ТОВ "Метал Північ" та неможливість виконання судового рішення.
Апелянт вказує, що відповідно до пункту 2.3. договору поруки поручителі зобов`язані солідарно належно повністю виконати зобов`язання боржника у випадку та з моменту виникнення заборгованості боржника у зв`язку з порушенням умов договору поставки чи неможливістю виконання ним його зобов`язань ( ліквідація, відсутність коштів, банкрутство, інші боргові чи кредитні зобов`язання, невиконання рішення суду тощо ). Факт невиконання зобов`язань підтверджується рішенням суду, а відсутність коштів — матеріалами виконавчого провадження, тому у Позивача є всі обґрунтовані та законні підстави для звернення до відповідачів як поручителів. При цьому, відповідно до пункту 2.4. договору поруки, саме на Боржника покладено обов`язок повідомити поручителів про стан виконання зобов`язань, що ТОВ "Метал Північ" не зробило.
Скаржник наголошує на тому, що суд першої інстанції не дослідив та не врахував умови пункту 3.4. договору поруки від 16.10.2023 р., яким сторони, скориставшись правом, передбаченим частиною 1 ст. 259 ЦК України, збільшили строк позовної давності до 5 років щодо всіх вимог, що випливають з договору, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність. Апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 07.09.2022 р. у справі № 679/1136/21, в якій зазначено, що сторони договору вільні у виборі та встановленні строку позовної давності під час укладання договору та мають право відповідно до норм ЦК України його збільшити. Таким чином, звертаючись до суду в межах п`ятирічного строку позовної давності, позивач дотримався процесуального строку звернення за захистом порушеного права.
На переконання Скаржника умовами договору поруки не встановлено строк припинення поруки. Пунктом 3.1. договору визначено строк дії поруки, а не строк її припинення, при цьому в цьому ж пункті прямо зазначено, що непред`явлення вимоги про погашення поручителями заборгованості боржника не тягне за собою припинення поруки. Крім того, кредитор вправі пред`явити вимогу поручителям про погашення заборгованості боржника протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості. Пунктом 3.2. договору визначено, що договір діє до моменту належного виконання усіх зобов`язань боржника за договором поставки та поручителів за договором поруки, що свідчить про те, що визначений строк стосується безпосередньо виконання зобов`язання за договором поставки, але не впливає на припинення поруки.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайфу-Метеор" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард Буд Проект" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" не скористалося правом подати пояснення щодо апеляційної скарги, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.10.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Дармін М.О., Чус О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.10.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/2359/25. 
Матеріали справи № 904/2359/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 25.02.2026 р.
23.02.2026 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої та з у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Кощеєва І.М. на лікарняному, відповідно до п. 2.7.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 1 від 01.04.2025 р., розгляд справи, призначеної на 25.02.2026 р. не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025р. у справі №904/2359/25 призначено в судове засідання на 15.04.2026р..
15.04.2026р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої та з у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Кощеєва І.М. у відпустці, розгляд справи, призначеної на 15.04.2026 р. не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2026 р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/2359/25 призначено в судове засідання на 28.05.2026 р..
Третя особа не скористалася своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечила явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання були повідомлена належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Третьої особи. 
Від Скаржника надійшло клопотання про поновлення процесуального строку подання доказів до суду, як пропущений з поважних причин, що об`єктивно не залежали від Позивача у даній справі та прийняти додаткова угода від 03.11.2025 р. до договору поруки від 16.10.2025 р., приєднати зазначений доказ до матеріалів справи і прийняти його до уваги під час розгляду апеляційної скарги.
Від ТОВ "АВАНГАРД БУД ПРОЕКТ" надійшли заперечення на задоволення клопотання Скаржника про поновлення процесуального строку подання доказів до суду та їх приєднання до матеріалів справи.
У судовому засіданні 28.05.2026 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 30.07.2024 р. у справі № 920/155/24, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" задоволено частково та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" 6 809 018,57 грн. основного боргу, 93 946,60 грн. 3% річних, 100 000,00 грн. штрафу, 100 000,00 грн. пені, а також 138 270,76 грн. судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення 7 000 000,00 грн. основного боргу. В решті позовних вимог - відмовлено.
Відповідно до частини 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вказаним рішенням господарського суду, яке набрало законної сили 30.08.2024 р., встановлено наступні обставини.
16.10.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" ( Постачальник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" ( Покупець ) укладено договір поставки № 16/10/23-П, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в договорі, продукцію, іменовану в подальшому за текстом "продукція", асортимент, кількість, якість та ціна якої вказана у видаткових накладних/рахунках-фактурі, які надаються Постачальником Покупцю відповідно до умов цього договору, або у специфікації до договору, якщо сторонами обумовлено її підписання.
Згідно з п. 3.1 договору ціна продукції є договірною ціною між Постачальником та Покупцем та вказується у видаткових накладних, або рахунку-фактурі, які є невід`ємною частиною даного договору, або у специфікації до договору, якщо сторонами обумовлено її підписання.
Пунктом 4.1 договору умови відпуску продукції - додатково обумовлюються сторонами, які зазначені у специфікації.
Строки поставки продукції - за попередньою заявкою Покупця, якщо інше не обумовлено сторонами у специфікації ( пункт 4.2 договору ).
Відповідно до п. 5.3 договору датою приймання продукції вважається дата підписання видаткової накладної уповноваженими представниками сторін.
Згідно з п. 6.3 договору розрахунки за продукцію за даним договором здійснюються покупцем згідно з рахунком-фактури у національній валюті України ( гривня ) в безготівковій грошовій формі на поточний рахунок постачальника.
За пунктом 6.4 договору строк оплати продукції вказується у рахунку-фактурі, та здійснюється Покупцем шляхом 100% попередньої оплати продукції, якщо інше не обумовлено сторонами у специфікації.
Розділом 7 договору визначено, що Постачальник зобов`язаний відвантажити Покупцю продукцію на умовах, викладених в даному договорі. Покупець зобов`язаний провести оплату продукції відповідно до умов даного договору; прийняти продукцію за ціною та на умовах поставки, викладених в даному договорі ( п. 7.1, п. 7.2., п. 7.2.1, п. 7.2.2 договору ).
Відповідно до п. 8.2 договору за невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність у відповідності до діючого законодавства України.
Згідно з п. 8.3 договору у випадку порушення строків оплати покупцем продукції, покупець виплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченої продукції за кожен день прострочення, а за прострочку оплати більше 30 календарних днів, Покупець на вимогу Постачальника додатково сплачує штраф в розмірі 10% від неоплаченої суми. За прострочку оплати більше 90 календарних днів, покупець на вимогу постачальника додатково сплачує штраф в розмірі 20% від неоплаченої суми.
Пунктом 11.1 договору визначено, що договір вступає в сулу з дати його підписання обома сторонами і скріплення печатками сторін, і діє до 31.12.2022 р. Якщо жодна із сторін до закінчення строку дії договору не виявить бажання розірвати даний договір, договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік.
16.10.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" підписано специфікацію № 1 до договору ( далі – специфікація ).
Відповідно до специфікації Постачальник поставляє Покупцю продукцію - труба сталева електрозварювальна 820x12 ДСТУ 9218:2023 з АКП тип 2В, товщина 2,2 мм по ТУ У 27.2-31017014-001:2005 в кількості 300 т, вартістю 19 785 600,00 грн (з ПДВ).
У специфікації визначено наступне: умови поставки: FCA - (в редакції ІНКОТЕРМС 2010 року) смт. Меліоративне, Новомосковський р-н, Дніпропетровська обл.; умови оплати - 50% передоплата ( за умови надходження 1 000 000,00 грн до 21.10.2023 р.), 50% - відтермінування до 10 банківських днів з моменту поставки; допускається відхилення в кількості труб (толеранс) +/- 10%; термін поставки: листопад - грудень 2023 року; зазначена специфікація є невід`ємною частиною договору №16/10/23-П від 16.10.2023 р.
На виконання умов договору та специфікації Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" товар на загальну суму 16 618 848,78 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: № 436 від 27.11.2023 на суму 1 189 708,13 грн. з ПДВ; № 441 від 01.12.2023 на суму 1 187 136,00 грн. з ПДВ; № 440 від 01.12.2023 на суму 1 188 191,23 грн. з ПДВ; № 442 від 02.12.2023 на суму 1 184 959,58 грн. з ПДВ; № 444 від 04.12.2023 на суму 1 185 948,86 грн. з ПДВ; № 460 від 09.12.2023 на суму 1 189 312,42 грн. з ПДВ; № 461 від 09.12.2023 на суму 1 188 323,14 грн. з ПДВ; № 467 від 13.12.2023 на суму 1 187 465,76 грн. з ПДВ; № 468 від 14.12.2023 на суму 1 187 004,10 грн. з ПДВ; № 471 від 15.12.2023 на суму 1 186 014,82 грн. з ПДВ; № 472 від 15.12.2023 на суму 1 185 685,06 грн. з ПДВ; № 481 від 19.12.2023 на суму 1 186 014,82 грн. з ПДВ; № 482 від 20.12.2023 на суму 1 186 806,24 грн. з ПДВ; № 501 від 27.12.2023 на суму 1 186 278,62 грн. з ПДВ.
Покупцем проведено частково оплату за поставлений товар у розмірі 1 000 000,00 грн. та 1 809 830,21 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку Постачальника від 15.12.2023 р. та від 29.12.2023 р.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" підписаний акт звірки за договором за період з 16.10.2023 р. до 05.02.2024 р., за яким станом на 05.02.2024 р. сторони підтвердили заборгованість Покупця в розмірі 13 809 018,57 грн.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 30.07.2024 р. у справі № 920/155/24 також встановлено, що матеріалами справи підтверджена вартість поставленої Постачальником Покупцю продукції за договором в розмірі 16 618 848,78 грн. та часткова сплата Покупцем вартості зазначеної продукції в розмірі 2 809 830,21 грн., та борг останього в розмірі 13 809 018,57 грн.; а також здійснення додаткової сплати Покупцем суми боргу за договором в розмірі 7 000 000,00 грн. під час розгляду судом справи.
На виконання зазначеного вище рішення, яке набрало законної сили 30.08.2024 р., Господарським судом Сумської області було видано 04.09.2024 р. відповідний наказ, який ТОВ "ТД "Трубоізолкомплект" було пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Сумської області Пересадько Олександру Борисовичу.
Постановою від 08.11.2024 р. приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 76509866 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" 6 809 018,57 грн. - основного боргу, 93 946,60 грн. - 3% річних, 100 000,00 грн. - штрафу, 100 000,00 грн. - пені, а також 138 270,76 грн. - судового збору.
Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № 11160 від 14.11.2024 р. приватним виконавцем стягнуто з ТОВ "Метал Північ" та перераховано ТОВ "ТД "Трубоізолкомплект" грошові кошти в сумі 884,00 грн. за виконавчим провадженням № 76509866.
16.10.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайфу-Метеор" ( Поручитель -1 ), Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард Буд Проект" ( Поручитель -2 ), Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" ( Кредитор ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" ( Боржник ) укладено договір поруки, відповідно до пункту 1.1. якого Поручитель -1 та Поручитель -2 поручаються перед Кредитором за виконання усіх зобов`язань Боржника у їх повному обсязі як солідарні боржники за договором поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р.
Розмір зобов`язань Боржника визначається відповідно до договору поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р., можливих нарахувань штрафних санкцій, тощо, подальших витрат, нарахованих в судовому порядку, під час виконання рішення суду, тощо ( пункт 1.2. договору ).
Згідно з пунктом 1.3. договору, порука у повному обсязі поширюється на зобов`язання Боржника із врахуванням договору поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р., а також змін та/або доповнень до неї з моменту набрання ними чинності.
Поручитель -1 та Поручитель -2 погоджується, що усі зміни до договору поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. є такими, що збільшують обсяг їх відповідальності, а тому порукою будуть забезпечуватися зобов`язання Боржника з урахуванням таких змін без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження із Поручителем -1 та Поручителем -2.
У пункті 2.1. договору сторонами узгоджено, що Поручитель -1 та Поручитель -2 вправі у день настання строку виконання зобов`язання Боржника здійснити його належне виконання за Боржника повністю або частково.
Поручитель -1 та Поручитель -2 вправі солідарно достроково виконати зобов`язання за боржника. При цьому Поручитель -1 та Поручитель -2 несуть усі ризики та відповідальність перед Боржником щодо наслідків дострокового погашення, а також зобов`язуються нести усі витрати, пов`язані із достроковим виконанням ( пункт 2.2. договору ).
Відповідно до пункту 2.3. договору Поручитель -1 та Поручитель -2 зобов`язані солідарно належно повністю виконати зобов`язання Боржника у випадку та з моменту виникнення заборгованості Боржника у зв`язку із порушенням умов договору поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. чи неможливістю виконання ним його зобов`язання ( ліквідація, відсутність коштів, банкрутство, інші боргові чи кредитні зобов`язання, невиконання рішення суду, тощо ).
Достатнім документом про наявність заборгованості у Боржника є довідка Кредитора, яка видається Поручителю -1 та Поручителю -2 на їх вимогу ( пункт 2.5. договору ).
Згідно з пунктом 2.6. моментом виконання забезпечених договором зобов`язань є дата зарахування відповідної суми коштів на банківський рахунок Кредитора.
Пунктом 3.1. встановлено, що порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого договором поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. та в будь-якому випадку до моменту повного належного виконання зобов`язань боржника, але не пізніше 30.03.2025 р. Непред`явлення вимоги про погашення Поручителем -1 та Поручителем -2 заборгованості Боржника не тягне за собою припинення поруки.
Кредитор вправі пред`явити вимогу Поручителю -1 та Поручителю -2 про погашення заборгованості Боржника протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Боржника.
Договір вступає в силу з моменту його укладення та діє до моменту належного виконання усіх зобов`язань Боржника за договором поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. та Поручителя -1 та Поручителя -2 за договором поруки ( пункт 3.2. ).
У подальшому, 25.07.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" ( Первісний боржник ), Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард Буд Проект" ( Новий боржник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" ( Кредитор ) укладено договір переведення частини боргу № 25/07/24.1 (далі - договір переведення), відповідно до пункту 1.1. якого, договором регулюються відносини, пов`язані із частковою заміною зобов`язаної сторони Первісного боржника у зобов`язанні, що виникає на підставі основного договору поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р.. Первісний боржник має заборгованість у розмірі 6 809 018,57 грн. з ПДВ (далі - борг), яка виникла на підставі договору поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. (далі - основний договір), який був укладений між Боржником та ТОВ "Торговий дім "Трубоізолкомплект" ( Кредитор ).
Первісний боржник переводить частину боргу у розмірі 585 000,00 грн. з ПДВ на Нового боржника, що виникла на підставі основного договору поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. (пункт 1.2. договору переведення).
Згідно з пунктом 1.3. договору переведення, після укладення договору Первісний боржник має борг перед Кредитором за договором поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. у розмірі 6 319 705,93 грн. з ПДВ, а Новий боржник має борг перед Кредитором у розмірі 585 000,00 грн. з ПДВ.
Кредитор підтверджує свою згоду на часткове переведення боргу на Нового боржника шляхом підписання цього договору. Для Первісного боржника Кредитор здійснює прощення боргу в переведеній на Нового боржника частині в сумі 585 000,00 грн. з ПДВ (пункт 1.4. договору переведення).
Частина боргу вважається переведеною на Нового боржника, а останній набуває статусу зобов`язаної особи перед Кредитором з моменту підписання даного договору (пункт 1.5.).
Пунктом 2.1. договору переведення встановлено, що за переведення частини боргу за основним договором у Первісного боржника виникають грошові зобов`язання перед Новим боржником на підставі цього договору в сумі 585 000,00 грн. з ПДВ.
Борг Первісного боржника повинен бути погашений Новим боржником перед Кредитором в строк до 31.12.2024 р., визначеного основним договором ( пункт 2.2. договору переведення ).
На виконання умов договору переведення ТОВ "Авангард Буд Проект" було перераховано на рахунок ТОВ "ТБ "Трубоізолкомплект" грошові кошти в сумі 585 000,00 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи платіжною інструкцією в національній валюті № 1209 від 30.12.2024 р.
07.04.2025 р. ТОВ "ТД "Трубоізолкомплект" звернулося до відповідачів із претензіями № 491, № 492 про сплату заборгованості за договором поруки від 16.10.2023 р. (описи вкладення до цінного листа, накладні № 4912000047671 та № 4912000047680 ).
Вказані вимоги залишились ТОВ "Тайфу-Метеор" та ТОВ "Авангард Буд Проект" без відповіді та належного реагування, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.
Звертаючись з даним позовом до суду, Позивач зазначає про те, що станом на 01.04.2025 р. загальна заборгованість відповідачів за договором поруки від 16.10.2023 р. щодо сплати заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Північ", яка встановлена рішенням Господарського суду Сумської області від 30.07.2024 р. у справі № 920/155/24, складає 6 655 351,93 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами умов договору поруки від 16.10.2023 в частині сплати заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" за порушення умов договору поставки № 16/10/2023-П від 16.10.2023, яка встановлена рішенням Господарського суду Сумської області від 30.07.2024 р. у справі № 920/155/24.
Відповідачі під час розгляду справи в суді першої інстанції - заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вимога за договором поруки сформована та направлена на адреси поручителів після спливу строку поруки ( після 30.03.2025 р. ), а відповідно до частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. З огляду на те, що пунктом 3.1. договору сторонами узгоджено, що порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого договором поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. та в будь-якому випадку до моменту повного належного виконання зобов`язань третьої особи, але не пізніше 30.03.2025 р., на думку відповідачів, наявні підстави для відмови кредиторові в позові. До того ж, Відповідач -1 у відзиві на позовну заяву вказував на те, що, зважаючи на укладення Позивачем договору переведення частини боргу № 25/07/24.1, для нього порука припинилася 25.07.2024 р. на підставі ч. 3 ст. 559 ЦК України через переведення боргу на іншу особу, оскільки ТОВ "Тайфу-Метеор" як Поручитель не погоджувався забезпечувати виконання зобов`язання іншим Боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що пунктом 3.1. договору поруки від 16.10.2023 р. сторонами узгоджено, що порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого договором поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р., та в будь-якому випадку до моменту повного належного виконання зобов`язань боржника, але не пізніше 30.03.2025 р. Суд першої інстанції встановив, що у вказаний строк ( до 30.03.2025 р.) Позивач вимогу до поручителів не пред`являв, а звернувся до них із претензіями лише 07.04.2025 р., тобто зі спливом строку поруки, встановленого договором. Суд дійшов висновку, що порука відповідно до договору поруки від 16.10.2023 р. є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк поруки є преклюзивним ( припиняючим ), його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові. Суд також зазначив, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права ( позовною давністю ), передбаченого ст. 256 ЦК України, а є строком існування самого зобов`язання поруки, тому посилання Позивача на п`ятирічний строк позовної давності, погоджений сторонами у пункті 3.4. договору поруки, не впливає на висновок про припинення поруки.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Позивача та Відповідачів-1,2, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Щодо додаткових доказів доданих Скаржником у письмових поясненнях до апеляційної скарги ( копія додаткової угоди від 03.11.2025 р. до договору поруки ) слід зазначити про таке.
Враховуючи, що учасник судового процесу додав вказаний документальний доказ під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оскаржуваного рішення суду такого доказу суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.
Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).
У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.
Колегія суддів зауважує учасникам судового процесу на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасників судового процесу.
Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.
Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює Апелянтові більш сприятливі, аніж Відповідачам умови в розгляді конкретної справи.
Оскаржуване рішення суду у цій справі було проголошено 23.09.2025 р., а новий доказ, який надає Скаржник датований 03.11.2025 р., відтак колегія суддів зазначає про те, що вказаний документ фактично на дату винесення рішення суду по цій справі не існував, в той час як за приписами ГПК Україна надання учасником судового процесу нових доказів у справі, які станом на дату винесення судового рішення не існували, не віднесено до підстав для скасування такого судового рішення, а відтак такий документ не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції як додатковий доказ.
За таких обставин, додана Апелянтом під час апеляційного перегляду копія додаткової угоди від 03.11.2025 р. до договору поруки як додатковий доказ колегією суддів не приймається.
Предметом спору у цій справі є вимоги Кредитора до Поручителів за договором поруки про солідарне стягнення суми боргу Боржника в наслідок порушення умов договору поставки, яка встановлена рішенням господарського суду.
Предметом апеляційного оскарження є рішення господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог Кредитра у зв`язку з припиненням поруки відповідно до умов договору поруки та на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.
ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.
Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати окремо від основного (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 757/31762/14-ц (провадження № 14-662цс18)).
Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука ( ч. 1 ст. 546 ЦК України).
Відповідно до частин першої та третьої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна або кілька осіб.
Згідно із частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).
Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, чи встановлено договором або законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( статті 251, 252 ЦК України).
З аналізу ч. 4 ст. 559 ЦК України можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання.
Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
Такі висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27.03.2019 р. у справі № 200/15135/14-ц (провадження № 14-23цс19).
Строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосоване у другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. 
Такі висновки Верховний Суд України виклав у постанові від 20.04.2016 р. у справі № 6-2662цс15, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.08.2018 р. у справі № 2-1169/11 ( провадження № 14-265цс18 ).
Тобто ні норма ст. 257 ЦК України про загальну позовну давність, ні ч. 2 ст. 258 цього Кодексу про спеціальну позовну давність не можуть бути застосовані до вимог, заявлених до поручителя, оскільки строк звернення з позовом до поручителя обмежується строком поруки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України ( пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08.06.2021 р. у справі № 202/781/14-ц ( провадження № 14-356цс19)).
А тому і вимоги статей 263 та 264 ЦК України про зупинення та переривання перебігу позовної давності не можуть бути застосовані до вимог, заявлених кредитором до поручителів у судовому порядку. Ні стаття 559, ні будь-які інші норми ЦК України не містять положень про можливість поновлення, зупинення чи переривання строку звернення з вимогами до поручителя. Судова практика про застосування частини четвертої статі 559 ЦК України є послідовною та сталою, тому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2023 р. у справі № 2-1268/11 ( провадження № 14-2цс23 ) не знайшла підстав для відступу від зазначених вище правових позицій.
Зважаючи на те, що поручителі ( ТОВ "Тайфу-Метеор" та ТОВ "Авангард Буд Проект" ) поручилися за зобов`язаннями Боржника ( ТОВ "Метал Північ" ) за порушення умов договору поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р., суд першої інстанції обгрунтовано виснував, що Позивач набув право вимоги до поручителів щодо погашення заборгованості в сумі 6 655 351,93 грн. відповідно до рішення Господарського суду Сумської області від 30.07.2024 р. у справі № 904/155/24, яке набрало законної сили 30.08.2024 р., з урахуванням здійснених ТОВ "Метал Північ" та ТОВ "Авангард Буд Проект" оплат на підставі платіжних інструкцій № 11160 від 14.11.2024 р. на суму 884,00 грн. та № 1209 від 30.12.2024 р. на суму 585 000,00 грн.
При цьому, у пункті 3.1. спірного договору встановлено, що порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого договором поставки № 16/10/23-П від 16.10.2023 р. та в будь-якому випадку до моменту повного належного виконання зобов`язань боржника, але не пізніше 30.03.2025 р.
Разом з тим, як встановлено судом, у вказаний строк ( до 30.03.2025 р. ) Позивач вимогу до поручителів не пред`являв.
До того ж, з матеріалів справи вбачається, що кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" звернувся до поручителів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайфу-Метеор" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Буд Проект" із претензіями ( № № 491, 492) про сплату заборгованості лише 07.04.2025 р., тобто зі спливом строку поруки, встановленого договором.
Таким чином, місцевий господарський суд слушно зазначив, що порука відповідно до договору поруки від 16.10.2023 р. є припиненою.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що вимоги Позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Північ" за порушення умов договору поставки № 16/10/2023-П від 16.10.2023 р., яка встановлена рішенням Господарського суду Сумської області від 30.07.2024 р. у справі № 920/155/24, на підставі договору поруки від 16.10.2023 р., є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Доводи Скаржника щодо пред`явлення вимог поручителям у межах п`ятирічного строку, погодженого сторонами у пункті 3.4. спірного договору поруки, господарський суд обгрунтовано не прийняв, пославшись на те, що вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки, встановленого сторонами в договорі, оскільки строк поруки не є строком для захисту порушеного права, передбаченого ст. 256 ЦК України. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Тому, навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав указані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі №904/2359/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 29.05.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус