ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/207/26	

За позовом Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" Жовтоводської міської ради 
до Фізичної особи-підприємця Савельєва Андрія Андрійовича 
про стягнення збитків
Суддя Юзіков С.Г.
Без участі представників сторін 

СУТЬ СПОРУ:
Позивач просить стягнути з Відповідача 55 357,53грн. - збитків та судових витрат, мотивуючи завищеною вартістю послуг з поточного ремонту приміщень. 
Господарський суд Дніпропетровської області 26.01.2026 відкрив провадження у справі №904/207/26 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом запропоновано Відповідачеві, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.
Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що роботи з поточного ремонту приміщення в будівлі АПК ТЕЦ (теплоелектроцентралі) виконувалися в діючому виробничому середовищі з тепловим обладнанням, що створювало ускладнені умови (підвищена температура, обмежений доступ, необхідність координації з експлуатацією). Це обґрунтовує застосування коефіцієнта 1,2, передбаченого нормами ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва". Позивач, як замовник, підписав акти форми № КБ-2в без зауважень, що свідчить про згоду з розрахунками, включаючи коефіцієнт. Відсутність заперечень на етапі приймання робіт унеможливлює подальші претензії щодо вартості, оскільки відповідно до ст. 843 ЦК України підрядник відповідає за якість, а вартість визначається договором та актами. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.02.2016 у справі № 906/1352/15. Аудиторські висновки Держаудитслужби не є беззаперечним доказом порушення в цивільно-правових відносинах, а лише рекомендаціями для замовника. Судова практика (наприклад, постанова Верховного Суду від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21) підтверджує, що переплата не стягується, якщо замовник прийняв роботи та оплатив їх без спору. Щодо відсутності найманих працівників у квітні 2022 року та в квітні, вересні, листопаді 2023 року (за даними ГУ ДПС), то інформація ГУ ДПС стосується лише зареєстрованих працівників, але не враховує особисту працю ФОП чи цивільно-правові договори.
Позивач відповідь на відзив не надав.
Судом досліджено надані до матеріалів справи докази.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, - 
ВСТАНОВИВ:
КП "Жовтоводськтепломережа" (Позивач, Замовник) та ФОП Савельєв А.А. (Відповідач, Підрядник) уклали Договори № 1 від 19.01.2022, № 839/03-15 від 10.03.2023, № 05/49-23 від 10.07.2023 (далі Договори), предметом яких є виконання поточного ремонту приміщень Позивача. 
Відповідно до умов Договору 1 від 19.01.2022:
1.1. Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором провести роботи з Поточного ремонту приміщення в будівлі АПК ТЕЦ за адресою: вул. Залізнична 15, м. Жовті Води, Дніпропетровської області, а Замовник прийняти та оплатити їх.
1.2 . Роботи з ремонту, зазначені в п. 1.1 цього Договору повинні здійснюватися в обумовлений Договором строк.
2.1. Загальна вартість робіт за Договором складає 47500,93 грн. з ПДВ.
2.2. Кошторисна документація на поточний ремонт приміщення в будівлі АПК ТЕЦ за адресою: вул. Залізнична 15, м. Жовті Води, Дніпропетровської області с невід ємною частиною Договору.
2.3. Замовник здійснює розрахунки за цим Договором двома фіксованими платежами (сумами): перший платіж - сума у розмірі 50% від загальної вартості за Договором Замовник перераховує протягом п`яти банківських днів з дати підписання цього Договору; наступний платіж - суму у розмірі 50% Замовник перераховує Підряднику протягом п`яти банківських днів з дати підписання "Актів приймання-передавання виконаних робіт".
2.4. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку визначеному в ДСТУ БД.1.1-1:2013.
4.2. Здача і приймання закінчених обсягів робіт з ремонту здійснюється і оформленням "Актом приймання-передавання виконаних робіт", який підписується уповноваженими представниками Сторін протягом 3 (трьох) робочих днів після завершення робіт. Роботи вважаються прийнятими Замовником з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.
4.3. Підписання акту приймання-передавання Замовником є підтвердженням відсутності претензій до Підрядника з його боку. У випадку якщо Замовник не здійснив приймання робіт надав обґрунтування відмови від приймання, роботи вважаються виконаними і прийнятими Замовником.
Відповідно до умов Договору 839/03-15 від 10.03.2023:
1.1. Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами та засобами виконати роботи відповідно до цього Договору, кошторисної документації та вимог законодавства, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи згідно умов цього Договору.
1.2. Вид робіт, що Підрядник зобов`язується виконати: Поточний ремонт приміщення в будівлі АПК ТЕЦ за адресою: вул. Залізнична 15, м. Жовті Води, Дніпропетровської області (Код ДК 021:2015 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи), (далі за текстом - Роботи).
1.3. Роботи виконуються з матеріалів та силами Підрядника.
2.1. Загальна вартість Договору є динамічною та становить: 184 980,79 грн. без ПДВ.
3.2. Документи про виконані роботи та їх вартість своєчасно складаються Підрядником. Підрядник забезпечує своєчасне надання складених у встановленому порядку та підписаних документів Замовнику для підписання. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Замовник може відмовитись від підписання за наявності обґрунтованих підстав, про що повідомляє Підрядника протягом 5 робочих днів.
6.1. Приймання-передача виконаних робіт буде здійснюватися відповідно до вимог цього Договору.
6.3. Передача виконаних робіт Підрядником і приймання їх Замовником оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт.
6.4. У разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини Підрядника, він у визначений Замовником строк зобов`язаний безоплатно їх усунути і повторно повідомити Замовника про готовність до передачі закінчених робіт.
9.1. Зміна умов Договору в односторонньому порядку не допускається. Договір може бути змінений тільки за письмовою згодою Сторін відповідно до вимог чинного законодавства України шляхом укладання Додаткової угоди.
Відповідно до умов Договору 05/49-23 від 10.07.2023:
1.1. Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами та засобами виконати роботивідповідно до цього Договору, кошторисної документації та вимог законодавства, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи згідно умов цього Договору.
1.2. Вид робіт, що Підрядник зобов`язується виконати: Поточний ремонт приміщення в будівлі по вул. 8-го Березня, 42, (Код ДК 021:2015 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи) (далі за текстом - Роботи).
1.3. Роботи виконуються з матеріалів та силами Підрядника.
2.1. Загальна вартість Договору є твердою та становить 182 539,13 грн. без ПДВ.
3.2. Документи про виконані роботи та їх вартість своєчасно складаються Підрядником. Підрядник забезпечує своєчасне надання складених у встановленому порядку та підписаних документів Замовнику для підписання. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Замовник може відмовитись від підписання за наявності обґрунтованих підстав, про що повідомляє Підрядника протягом 5 робочих днів.
6.1. Приймання-передача виконаних робіт буде здійснюватися відповідно до вимог цього Договору.
6.3. Передача виконаних робіт Підрядником і приймання їх Замовником оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт.
6.4. У разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини Підрядника, він у визначений Замовником строк зобов`язаний безоплатно їх усунути і повторно повідомити Замовника про готовність до передачі закінчених робіт.
9.1. Зміна умов Договору в односторонньому порядку не допускається. Договір може бути змінений тільки за письмовою згодою Сторін відповідно до вимог чинного законодавства України шляхом укладання Додаткової угоди.
Договори, договірні ціни, дефектні акти та акти приймання виконаних будівельних робіт підписано представниками Сторін та скріплено печатками.
За твердженнями Позивача, не спростованими Відповідачем, за виконані роботи Позивач розрахувався з Відповідачем у повному обсязі.
Представники Східного офісу держаудитслужби провели ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Позивача за період з 01.01.2022 по 31.12.2024.
В акті №040406420/09 від 16.05.2025, складеному за наслідками наведеної перевірки, зазначено, що Позивачем та Відповідачем укладено 4 договори підряду на виконання поточного ремонту приміщень. Фактично за договорами від 19.01.2022 №1, від 10.03.2023 №839/03-15, від 10.07.2023 №05/49-23, від 12.10.2023 №14/37-23 Відповідачем виконано підрядних робіт на загальну суму 500 543,73 грн, в тому числі у 2022 році на суму 49 448,79 грн, у 2023 році на суму 451 094,94 грн. В акті форми №КБ-2в за квітень 2023 підвищувальних коефіцієнтів для урахування впливу умов виконання будівельних робіт в розмірі 1,2 при виконанні поточного ремонту приміщення в будівлі АПК ТЕЦ встановлено його безпідставне застосування у зв`язку із тим, що дефектним актом до договору від 10.03.2023 №839/03-15 вплив умов виконання робіт не передбачений, що призвело до завищення вартості поточного ремонту за квітень 2023 року на суму 11 492,20 грн. Ревізією встановлено відсутність в квітні 2022 року та в квітні, вересні та листопаді 2023 року у ФОП Савельєв А.А. найманих працівників, витрати праці та заробітна плата (з нарахуваннями) яких, враховуються при визначенні загальновиробничих та адміністративних витрат у загальній вартості виконаних робіт (наданих послуг), що призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 43 865,33 грн. Загалом, ревізією встановлено, завищення вартості виконаних Відповідачем підрядних робіт на загальну суму 55 357,53 гривень.
04.06.2025 Позивач надіслав Відповідачеві претензію №774/25 з вимогою у десятиденний термін повернути грошові кошти в розмірі 55 357,53 грн, сплачені Позивачем на рахунок Відповідача.
Відповідач у відповіді на претензію зазначив, що із порушеннями не погоджується. Роботи були здійснені якісно та оплачені відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, отже жодних підстав для відшкодування шкоди немає.
Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.
Предметом доказування у даній справі є вимога про стягнення грошових коштів у розмірі 55 357,53 грн., у зв`язку завищенням вартості наданих послуг з поточного ремонту об`єкта, зафіксованого в акті ревізії.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч. 2, 3 ст. 632 ЦК України).
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).
Частиною 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Частинами 1, 2 ст. 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
Згідно з ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (ч. 6 ст. 882 ЦК України).
Частинами 1-3 ст. 853 ЦК України закріплено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).
Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
У ч. 1 ст. 858 ЦК України визначено якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.
За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.
При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.
Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем. Аналогічний правовий висновок щодо необхідності доведення збитків викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21.
Протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі №925/1289/19.
Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, а також у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 14.09.2021 у справі № 923/719/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 22.04.2021 у справі №915/1624/16, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11).
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.
Так, Сторони уклали Договори № 1 від 19.01.2022, № 839/03-15 від 10.03.2023, №05/49-23 від 10.07.2023, предметом яких є виконання поточного ремонту приміщень Позивача.
З наданих доказів вбачається, що Сторони підписали довідки про вартість робіт до Договорів, дефектні акти та акти приймання виконаних будівельних робіт без заперечень.
Відтак, Позивач погодився з якістю робіт, їх обсягом, вартістю, обумовлених у Договорах. В матеріалах справи відсутня мотивована відмова Позивача від приймання робіт.
Також між Сторонами відсутній спір стосовно виконання Позивачем взятих на себе зобов`язань з оплати виконаних робіт за Договорами.
Отже, сторонами виконані умови Договорів.
При укладенні Договорів Сторони були вільні у визначенні умов Договору, на свій розсуд укладали дані правочини на певних погоджених умовах, узгодили ці умови, підписавши Договори, в тому числі й щодо вартості робіт. Замовник, який своєчасно не заявив про недоліки у виконанні робіт (за наявності таких), не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором на виконання робіт.
Так, Сторони виконали свої Договірні зобов`язання без зауважень одна до одної.
Крім того, відповідно до ч.3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.
Проте, Позивач, вважає, що Відповідач завищив вартість робіт за Договорами, розмір якої встановлено за результатами проведення аудиту ревізії діяльності Позивача з питань фінансово-господарської діяльності, в тому числі стосовно виконання Договорів №1 від 19.01.2022, № 839/03-15 від 10.03.2023, № 05/49-23 від 10.07.2023, проведеного Східним офісом держаудитслужби.
Обґрунтовуючи позов, Позивач посилається лише на акт ревізії. При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження неналежного виконання робіт Відповідачем та неналежного надання послуг, визначення вартості робіт, матеріали справи не містять та суду не надано.
Оскільки правовідносини сторін спору є договірними, акт аудиторської служби не є підставою для безспірного визнання наявності порушень саме в діях Відповідача щодо завищення вартості та обсягів робіт, а тому такий доказ має оцінюватись у сукупності з іншими належними доказами.
Згідно з п. 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 р., акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.
У даному випадку, акт ревізії складено з приводу наявності певних порушень в діяльності Позивача, і вказаний акт містить лише висновки органу, який його склав, він не є рішенням суду, а тому викладені в такому акті висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто сам лише акт ревізії не є підставою для стягнення з Відповідача коштів, одержаних останнім за наслідками виконання Договірних зобов`язань.
Сам по собі акт № №040406420/09 від 16.05.2025, складений Державною аудиторською службою за наслідками перевірки діяльності Позивача, не визначений законодавством як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення. Цей документ є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. При цьому, обставини, вказані в такому акті, в господарському судочинстві повинні підтверджуватися належними доказами у відповідності до ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.
За умови існування між сторонами договірних правовідносин, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених сторонами Договорів і не можуть їх змінювати.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі №21-237а13, постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №9171064/17, від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17, від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17, від 13.02.2018 у справі №910/12793/17 та від 26.03.2019 у справі №910/26948/15.
Відтак, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатися як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання Відповідача повернути сплачені йому Позивачем кошти.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 826/3902/15 дійшов висновку про те, що акт ревізії не є документом, що створює правові наслідки для суб`єкта інспектування, але є документом, що фіксує певні факти і обставини, які можуть стати підставою для "законної вимоги" контролюючого органу на адресу підконтрольного суб`єкта або для здійснення цим органом самостійно заходів до усунення виявлених порушень законодавства шляхом звернення до суду в інтересах держави.
Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі № 826/3350/17, від 22.05.2018 у справі № 826/18946/14, від 20.06.2018 у справі № 826/5608/17, від 26.03.2020 у справі № 2040/6730/18.
У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 16.10.2018 у справі № 910/23357/17, від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19 викладено висновок про те, що акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами передачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
Відповідно до висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.12.2025 у справі № 915/222/24 акт ревізії Управління Держаудитслужби (яке є уповноваженим органом державного фінансового контролю), якщо він (акт) складений і оформлений із дотриманням законодавчо встановлених вимог, може бути належним доказом у розумінні статті 76 ГПК України. Такий акт ревізії має оцінюватися судом на загальних підставах, визначених статтею 86 ГПК України, разом з іншими доказами у справі. Акт ревізії є носієм доказової інформації, але не має заздалегідь встановленої сили і не звільняє сторону від обов`язку доведення обставин, на які вона посилається (частина перша статті 74 ГПК України).
Акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.
Встановлені під час проведення контрольних заходів підрозділами аудиту факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним ГПК України (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/12793/17, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17, від 07.12.2021 у справі №922/3816/19 та від 01.12.2022 у справі № 922/2810/21).
За таких обставин, наданий Позивачем акт ревізії не може бути доказом заподіяння Відповідачем збитків на спірну суму та не є доказом наявності протиправної поведінки Відповідача, як обов`язкової складової відшкодування збитків. Позивач не довів порушення Відповідачем умов Договорів в частині завищення вартості робіт, розмір яких відповідає договірній ціні та фактично виконаних Відповідачем робіт. Також Позивач не довів нанесення йому Відповідачем збитків та наявності вини Відповідача, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Позивача. 
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:
Відмовити в задоволені позову Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" Жовтоводської міської ради (52204, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вулиця Березнева, будинок 42, код 23645975 ) до Фізичної особи-підприємця Савельєва Андрія Андрійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення 55 357,53 грн. 

Судові витрати у справі покласти на Позивача. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков