Єдиний унікальний номер 725/6009/26 
Номер провадження 3/725/1243/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 року Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Піхало Н.В., розглянувши адміністративну справу, яка надiйшла вiд Чернівецької митниці Держмитслужби про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.471 Митного кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
В зону митного контролю на територію п/п «Красноїльськ-Вікову де Сус» Чернівецької митниці 18.05.2026 року о 13 год. 48 хв. в`їхав транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянки України ОСОБА_2 , яка прямувала з України до Румунії в приватних справах. У вказаному автомобілі також слідували громадяни України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Вищевказані громадяни для проходження митного контролю обрали смугу руху «зелений коридор» чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення з митної території України. 
Згідно із ч.5 ст.366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. 
Згідно із ч. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України. 
При усному опитуванні громадянин ОСОБА_9 , який слідував як пасажир, заявив, що супроводжує посилки з передачами, приблизно 15 коробок, які прямували до Великобританії. Під час здійснення митного контролю, а саме: огляду пред`явлених посилок з передачами, які супроводжувалися пасажиром ОСОБА_10 , виявлено не задекларовану, без ознак приховування саморобну картину, в якій під скляною рамкою знаходились 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), яка знаходилась в одній із коробок з передачами серед інших речей. 
Громадянин України ОСОБА_9 митний контроль пройшов та виявлені банкноти і монети не визнав своєю власністю.
Відповідно до п. 12 додатку 1 до пункту 1.5 «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», яка затверджена наказом Міністерства культури та мистецтв України №258 від 22.04.2002 до «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен» відносяться «Значки, пам`ятні знаки, настільні медалі, ювілейні та пам`ятні монети, банкноти, які не є засобом платежу (крім вітчизняних та зарубіжних монет із дорогоцінних і недорогоцінних металів, паперових грошових знаків до 1960 р. включно)». 
Відповідно до статті 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року №1068-XIV вивезення культурних цінностей без свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей забороняється.
З урахуванням положень Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року №1068-XIV, Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258, та додатку 1 до неї, виявлені предмети можуть бути культурними цінностями.
Частиною 3 статті 471 Митного кодексу України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.
В судове засідання громадянин ОСОБА_1  не з`явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно з вимогами ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до ст. 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.
Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Частиною 3 статті 471 МК України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Згідно з приміткою до цієї статті, недекларуванням вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).
Отже, для притягнення особи до відповідальності за цією статтею повинно бути доведено доказами, що товар, який особа переміщувала через митний кордон, підпадає під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення (у даному випадку) та такий товар особа не задекларувала.
При цьому, диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тому у протоколі повинно бути зазначено норму закону, якою встановлено заборону чи обмеження для переміщення вказаного товару.
Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил, митний орган вважає, що переміщуваний громадянином України ОСОБА_1 не задекларований товар, а саме: саморобна картина, в якій під скляною рамкою знаходились 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), підлягають обов`язковому декларуванню, оскільки підпадає під встановлені законодавством обмеження щодо вивезення з митної території України відповідно до Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 року.
Разом із тим, протокол не містить даних про те, яку саме норму вищевказаного Закону було порушено громадянином України ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості перевірити, чи дійсно3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), які переміщував громадянин України ОСОБА_1 через митний кордон України, підпадає під обмеження щодо вивезення з митної території України.
Поняття культурних цінностей наведене у Законі України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», відповідно до якого культурними цінностями є об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.
Належність предметів до культурних цінностей визначається за результатами державної експертизи культурних цінностей. Якщо за результатами такої експертизи визначено, що предмети є культурними цінностями, необхідним є отримання свідоцтва на право вивезення культурних цінностей з території України (ст.11-13 Закону).
Такі вимоги кореспондуються із положеннями ч.2 ст.373 МК України та ч.2 Постанови КМУ №448 від 21.05.2012 року «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з метою їх відчуження», якими передбачено, що вивезення за межі митної території України культурних цінностей з метою їх відчуження здійснюється у разі,якщо сумарна фактурна вартість культурних цінностей не перевищує 10000 євро, на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням.
Із наявого у матеріалах справи експертного висновка №27 від 08.06.2026 року встановлено, що подані на експертизу 1 (один) колаж із 10 (десяти) наклеєних на картон грошових банкнот, що мають ознаки оригінальних, є сувенірним виробом, оскільки при його виготовленні викоритсовувався метод наклеювання купюр на картон – не має культурної та колекційної цінності. Пункт І (1 колаж) даного експертного висновку підпадає під дію законодавства України; пункт II висновку (4 грошові банкноти) є предметами боністики і колекціонування, відносяться до стандартного обігового тиражу початку ХХ ст. Російської імперії, не є раритетними та унікальними, не мають культурної цінності, мають колекційну цінність. Пункт ІІ даного висновку (3 монети) відносяться до ста ндартного обігового тиражу початку XIX ст. та початку Х ст. Російської імперії, не є раритетними та унікальними, не мають культурної цінності, мають колекційну цінність.
Отже, зазначені документи не містять висновку про те, що надані на дослідження предмети є культурними цінностями, тобто мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.
Поняття «колекційна цінність», як критерій оцінки об`єкту дослідження, не передбачений ст.1 Закону.
Таким чином, суд вважає, що вилучений у громадянина України ОСОБА_1 товар, а саме: 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), не є предметами, що мають культурну цінність, а тому підстав для їх письмового декларування судом не встановлено.
Крім того, згідно з ч.1 ст.371 МК України товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 євро (крім зазначених у частині другій цієї статті), не підлягають письмовому декларуванню при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України.
Відповідно до висновка вищенаведеної експертизи, загальна вартість поданих на експертизу 3 старовинних монет 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону) складає 43,0 дол.США (1907 грн. 41 коп., що не перевищує еквівалент, визначений ст. 371 МК України.
Інші докази, які би поза розумним сумнівом доводили винуватістьгромадянина України ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, відсутні, а відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.
У відповідності до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з постанов, зокрема про закриття провадження у справі.
Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить висновку, що у діях громадянина України ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України.
У відповідності до вимог ч. 3, 4 ст. 243 МК України, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються. Товари, які були виявлені (знайдені) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або у транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і власник яких невідомий, після закінчення строку зберігання, встановленого частиною п`ятою статті 240 цього Кодексу, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, - безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню. Інформація про знайдені (виявлені) товари протягом трьох днів розміщується для загального ознайомлення в місцях розташування органів доходів і зборів на весь строк зберігання таких товарів, а інформація про знайдені (виявлені) транспортні засоби, крім того, направляється до територіальних органів внутрішніх справ.
З протоколу про порушення митних правил вбачається, що в рамках провадження у справі про порушення митних правил було вилучено товар, а саме 3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), які вилучені згідно протоколу про ПМП №0336/408000/2026 від 18.05.2026 року, та які підлягають поверненню.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 221, 257, 335, 458, 471, 486, 493, 494, 522, 526, 527, 528, 529 МК України, ст.ст. 9, 247, 289, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.
Вилучений згідно протоколу про ПМП №0336/408000/2026 від 18.05.2026 року товар, а саме:3 старовинні монети 1813, 1817, 1908 року виготовлення та 14 старовинних банкнот ХХ століття (10 банкнот приклеєні до картону), - повернути громадянину України ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців      Піхало Н.В.