Справа № 375/445/25 Головуючий в суді І інстанції - Банах-Кокус О.В.
Провадження № 33/824/1078/2026 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27 березня 2026 року м. Київ 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований на АДРЕСА_1 ,-
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 03 лютого 2025 року близько 05 години 45 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи на вул. Телешівська, 20 у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом марки Opel Astra, з номерним знаком НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан визначення алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 7510 прилад ARND-0045, результат огляду 2,33 проміле, водій з результатом згоден. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився категорично.
Він же, 5 лютого 2025 року близько 10 години 34 хвилин перебуваючи на вул. Заросянська, 71, у селі Синява Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом марки Opel Astra, з номерним знаком НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан визначення алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 7510 прилад ARND-0298, результат огляду 0,49 проміле, водій з результатом згоден. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився категорично. 
Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Крім того апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову ОСОБА_1 на руки не отримував, так як перебуває на військовій службі. Смс - повідомлення про виклики до суду також не отримував, у зв`язку із нестабільним мобільним зв`язком. Про оскаржувану постанову дізнався лише 24 грудня 2025 року. 
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, такою що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована.
Апелянт вказує, що місцевий суд допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події у справі.
Відтак, на думку апелянта оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.
Так, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не направив.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи те, що розгляд справи неодноразово відкладався та з метою забезпечення розгляду апеляційної скарги в розумні строки апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 в судовому засіданні 13.03.2025 присутній не був. Відповідно до супровідного листа, копія оскаржуваної постанови направлена 14.03.2025 була направлена на адресу проживання ОСОБА_1 , однак останнім отримана не була, що стверджується конвертом із копією постанови, який був повернутий до суду, у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Як вбачається з доданих до апеляційної скарги документів, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та продовжує брати участь у забезпеченні державного суверенітету, а тому обмежений в можливості оперативно реагувати на судові рішення та подавати процесуальні документи до суду, оскільки здебільшого перебуває в районі бойових дій. З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та оскарження судових рішень, є доцільним поновити строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів або виклику і допиту в суді свідків, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.
Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться: 
- в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 237117 від 03.02.2025 та серії ЕПР1 № 238962 від 05.02.2025, які складені уповноваженими на те особами, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протоколи підписані особами, які їх склали та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколами не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с.1, 15);
- в результатах тесту приладу Драгер від 03.02.2025 відповідно до якого результат тесту складає 2,33% (а.с.2) та від 05.02.2025 відповідно до якого результат складає 0,49% (а.с.17);
- в актах огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. В даних актах також зазначено, що ОСОБА_1 згоден з результатами, про що свідчить його підпис (а.с. 4, 18);
- відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, на яких зафіксований огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 9, 22);
- іншими письмовими доказами.
Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 а) ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апелянта про не законність та не обгрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи. 
Як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейських, ОСОБА_3 не заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння і на пропозицію поліцейського про проведення огляду в закладах охорони здоров`я ОСОБА_3 відмовився, зазначивши, що не вбачає в цьому сенсу.
Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.
Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, із застосування положень ст. 36 КУпАП, накладене на ОСОБА_3 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року - задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко