ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/999/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу
за позовом Приватного підприємства «Агротехпостач плюс» (21022, м. Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Гонти, буд. 35-В, ідентифікаційний код 35111493)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство» «Настуся» (09111, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Лісова, буд. 63, ідентифікаційний код 39420194)
про стягнення 210 775,95 грн.

СУТЬ СПОРУ:
Приватне підприємство «Агротехпостач плюс» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство» «Настуся» (далі - відповідач) про стягнення 210 775,95 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умом укладеного між сторонами договору поставки № 15031 від 15.03.2024 не виконав належним чином грошові зобов`язання у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 210 775,95 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2026 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.
Ухвалою суду від 16.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України, надати листування з позивачем по суті спору (з доказами направлення або вручення кореспонденції).
20.04.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.
21.04.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, яка мотивована тим, що до позовної заяви позивач надав скановану копію Договору поставки № 15031 від 15 березня 2024 року підписаний тільки зі сторони постачальника і не підписаний покупцем, тобто в односторонньому порядку. Також до позовної заяви постачальник не надав підтверджуючих документів щодо передачі чи відправки Договору поставки на підпис покупцю.
Ухвалою суду від 29.04.2026 року залишено заяву відповідача із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без задоволення.
Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.
30.04.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач проти позову заперечує зазначивши, що:
- до позовної заяви Позивач надав скановану копію Договору поставки №15031 від 15 березня 2024 року підписаний тільки зі сторони Постачальника і не підписаний Покупцем.
- позивач до позовної заяви не додав ні одного Додатка до Договору вище за підписами двох уповноважених Сторін Договору.
- в матеріалах даної судової справи відсутня Довіреність видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство "Настуся» для механіка Штундер Ігор Сергійович на підписання Видаткових накладних від імені Відповідача.
Просить суд відмовити Приватному підприємству «Агротехпостач плюс» (Позивач) в позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське Підприємство «Настуся» про стягнення грошових коштів у розмірі 210 775,95 грн.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 02.07.2026.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.
Згідно з положеннями ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України).
Приватне підприємство «Агротехпостач плюс» поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Настуся» прийняло запасні частини до сільськогосподарської техніки на загальну суму 348 314,77 грн., що підтверджується Видатковими накладними в яких міститься посилання на Договір поставки № 15031 від 15.03.2024 року (Накладна № ВИАП1503137 від 15.03.2024 р., Накладна №ВИАП1503154 від 15.03.2024 р., Накладна № ВИАП1803152 від 18.03.2024 р., Накладна №ВИАП1803157 від 18.03.2024 р., Накладна №ВИАП1803161 від 18.03.2024 р., Накладна №ВИАП2003131 від 20.03.2024 р., Накладна №ВИАП2103071 від 21.03.2024 р., Накладна №ВИАП2103100 від 21.03.2024 р., Накладна №ВИАП2103142 від 21.03.2024 р., Накладна №ВИАП2203136 від 22.03.2024 р., Накладна №ВИАП2503163 від 25.03.2024 р., Накладна №ВИАП2603017 від 26.03.2024 р., Накладна №ВИАП2903173 від 29.03.2024 р., Накладна №ВИАП104042 від 01.04.2024 р., Накладна №ВИАП204112 від 02.04.2024 р.), відповідно до яких позивач в якості Постачальника передав Відповідачу в якості Покупця товар-запасні частини.
В свою чергу, відповідач погасив частково борг на суму 128 252,09 гривень (Платіжне доручення №115 від 15.03.2024 р. на суму 72856,25 гривень - оплата по рахунку ВИАП1403245 від 14.03.2024р., Платіжне доручення №116 від 18.03.2024 р. на суму 15627,42 гривень – оплата по рахунку ВИАП1503221 від 15.03.2024р., Платіжне доручення №128 від 19.03.2024 р. на суму 7498,73 гривень – оплата по рахунку ВИАП1803236 від 18.03.2024р., Платіжне доручення №130 від 20.03.2024 р. на суму 10701,22 гривень - оплата по рахунку ВИАП1903056 від 19.03.2024р., Платіжне доручення №131 від 20.03.2024 р. на суму 21568,47 гривень - оплата по рахунку ВИАП1803230 від 18.03.2024р.) та повернув частково товар: Накладна (повернення) №68 від 01.04.2024 р. на суму 6 043,40 гривень та Накладна (повернення) № 90 від 16.05.2024 р. на суму 3 243,34 гривень. Всього повернуто товару на суму 9286,74 гривень.
Приватне підприємство «Агротехпостач плюс» виставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Настуся» рахунки № ВИАП1803252 від 18.03.2024 р., ВИАП2103102 від 21.03.2024 р., ВИАП2103145 від 21.03.2024 р., ВИАП2103195 від 21.03.2024 р., ВИАП2203206 від 22.03.2024 р., ВИАП2503216 від 25.03.2024 р., ВИАП2603059 від 26.03.2024 р., ВИАП2903252 від 29.03.2024 р., ВИАП104058 від 01.04.2024 р., ВИАП204172 від 02.04.2024 р. на оплату на суму 210 775,95 грн.
У вказаних видаткових накладних та рахунків на оплату міститься посилання на договір поставки 15031 від 15.03.2024 р.
До матеріалів справи додано договір поставки № 15031 від 15.03.2024 р., який підписано лише Приватним підприємством «Агротехпостач плюс».
У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до домовленостей між сторонами Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Настуся» було надано на ознайомлення та підписання договір поставки № 15031 від 15.03.2024 р., проте позивач так і не отримав оригінал договору, тому обґрунтовує свої вимоги наявністю усних домовленостей та усного договору.
Таким чином, з огляду на спрямовані на виконання договору поставки дії сторін, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки, але не на умовах договору № 15031 від 15.03.2024 р., а у спрощеній формі, відповідно до якого позивач зобов`язувався поставити товар, а відповідач оплатити поставлений товар.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
Як вже зазначалось, Приватне підприємство «Агротехпостач плюс» поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Настуся» прийняло товар на загальну суму 210 775,95 грн., що підтверджується видатковими накладними Накладна № ВИАП1803161 від 18.03.2024 р., Накладна № ВИАП2003131 від 20.03.2024 р., Накладна № ВИАП2103071 від 21.03.2024 р., Накладна № ВИАП2103100 від 21.03.2024 р.,Накладна № ВИАП2103142 від 21.03.2024 р., Накладна № ВИАП2203136 від 22.03.2024 р., Накладна № ВИАП2503163 від 25.03.2024 р., Накладна № ВИАП2603017 від 26.03.2024 р., Накладна № ВИАП2903173 від 29.03.2024 р., Накладна № ВИАП104042 від 01.04.2024 р., Накладна № ВИАП204112 від 02.04.2024 р., які підписані обома сторонами.
Із вказаних видаткових накладних вбачається, що від покупця Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Настуся» товар отримав Штундер І.С. за наступними довіреностями: № 9 від 15.03.2024, № 10 від 18.03.2024 р., № 11 від 20.03.2024, № 14 від 01.04.2024.
Як вбачається з довіреностей № 9 від 15.03.2024, № 10 від 18.03.2024 р., № 11 від 20.03.2024, № 14 від 01.04.2024, вони видані керівником та головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Настуся» механіку Штундеру Ігорю Сергійовичу на отримання від ПП «Агротехпостач плюс» цінностей за договором № 15031 від 15.03.2024 р. Довіреність № 9 дійсна до 25.03.2024 р. Довіреність № 10 дійсна до 28.03.2024 р. Довіреність № 11 дійсна до 30.03.2024 р. Довіреність № 14 дійсна до 30.04.2024 р.
Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Отже частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок негайного виконання зобов`язання з оплати товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.
Враховуючи викладене, строк оплати поставленого позивачем відповідачу товару настав, оскільки відповідач повинен був оплатити поставлений позивачем товар за видатковими накладними Накладна № ВИАП1803161 від 18.03.2024 р., Накладна № ВИАП2003131 від 20.03.2024 р., Накладна № ВИАП2103071 від 21.03.2024 р., Накладна № ВИАП2103100 від 21.03.2024 р.,Накладна № ВИАП2103142 від 21.03.2024 р., Накладна № ВИАП2203136 від 22.03.2024 р., Накладна № ВИАП2503163 від 25.03.2024 р., Накладна № ВИАП2603017 від 26.03.2024 р., Накладна № ВИАП2903173 від 29.03.2024 р., Накладна № ВИАП104042 від 01.04.2024 р., Накладна № ВИАП204112 від 02.04.2024 р. із врахуванням повернень по Накладна № ВИАП1803157 від 18.03.2024 р. (Накладна (повернення) № 68 від 01.04.2024 р. на суму 6 043,40 гривень та Накладна (повернення) № 90 від 16.05.2024 р. на суму 3 243,34 гривень) та відповідно до розрахунку коригування до податкових накладних № 6 від 01.04.2024 року та №12 від 16.05.2024 року після його прийняття.
Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем позивачу 210 775,95 грн. вартості поставленого товару.
Встановлені судом під час розгляду справи обставини силання відповідача 
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже відповідач не виконав зобов`язання з оплати вартості товару у строк, встановлений ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.
Згідно з приписами статтей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказів мирного врегулювання спору сторонами подано не було.
Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач факт отримання його працівником товару не заперечив, однак доказів його оплати не надав, заявлених до нього вимог не спростував.
Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 210 775,95 грн за поставлений позивачем товар станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то вимога про стягнення з відповідача 210 775,95 грн заборгованості підлягає задоволенню.
Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.
Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позов Приватного підприємства «Агротехпостач плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство» «Настуся» про стягнення 210 775,95 грн. – задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство» «Настуся» (09111, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Лісова, буд. 63, ідентифікаційний код 39420194) на користь Приватного підприємства «Агротехпостач плюс» (21022, м. Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Гонти, буд. 35-В, ідентифікаційний код 35111493) 210 775 (двісті десять тисяч сімсот сідесят п`ять) грн. 95 коп. боргу та 3 328 (три тисячі триста двісті вісім) грн. 00 коп. судового збору.
Повний текст рішення складено 02.07.2026 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.